A hínár fogalom az irodalomban. 



59 



A hínár fogalom az irodalomban. 



Mindamellett a hínár, akárminö veszedelemnek híreszteljék, papíros közt köny- 

 nyen megölhető és szépen megszárítható. A hínár vagyis a Chaiybdis-íéXe fogalom 

 egyáltalában nemcsak nyelvünkben kisértget, hanem a földrajzban meg a botaniká- 

 ban más-más formája szintén ismeretes. 



így pl. a mintegy 60 ezer négyszögmértföldnyire terjedő s Németországnál 

 hatszorta nagyobb mesés Sargasso-tenger vagy úszósziget az Atlanti-oczeánban, a 

 Kanári-, Azóri- és Bermuda-szigetek közt, melyet az ott nem gyümölcsöző Sar- 

 gassum natans vagy vS" bacciferum (hajónyüg, golfhínár) alkot, szintén nem más, 

 mint tengeri hínár, vagyis tengeri i'iszósziget, tengeri vagy atlantisi rétség.'^ 



Európa belvizeinek ilyen szörnyetege a német «lVasserJ?est»^ melyet én dtok- 

 /Ű7iár-nak - neveztem. Ez a növény \Elodea Canadensis RicH , Anacharis Alsinastrum 

 Bab., Serpicula occidentalis Pursh (a közösivarú példa), Udora vcrticillata Spreng,, 

 U. Canadensis Nutt. (a kétlaki átokhínár)] Észak-Amerikából 1836-ban került Ir-, 

 1842-ben Skót-, 1847-ben Angolországba. Innen Európa északnyugoti belvizeit 

 oly pusztítóan árasztotta el, hogy ott az átokhínár ellen a panasz általános és 

 alapos. Sarjadzó rügyről, valamint azon szerencséje folytán is, hogy minden darab- 

 kája meg bír gyökeresedni, hihetetlen módon elszaporodik, ámbár Európában 

 csakis szűzen terjed, mert itt csupán a nősténye él és alkalmatlankodik, tehát ren- 

 des szaporodásra való magvat nálunk nem is hozhat létre. Nincs növény, a mely 

 magtalanul, csupán sarjról, oly hatalmasan el bírna szaporodni, mint az Elodea. 

 Az átokhínár Németországban a csatornát eltorlaszolja, a zsilip nyitását és lezárását, 

 valamint a hajózást és más vízi közlekedést is gátolja, fürdéskor és halászás köz- 

 ben is alkalmatlan, sőt rendkívül nagy masszájával a víz lefolyását is megakadá- 

 lyozza, s az eltakarítása nagy költségbe kerül. Bámulatos gyors és töméntelen sza- 

 porasága ez az átokhínárnak, hímje nélkül, magtalan létére, egész példátlan ez a 

 növények történetében! Nem mulaszthattam el ezt a bajt ismertetni, mert láthat- 

 juk belőle, hogy a hínár, más növény képében, másutt is kártékony, sokkal kár- 

 tevőbb, mint a szép Balaton vizében (11. ábra).'^ 



De még más vízi növény is gátolja gyors és hatalmas elszaporodásával a vízi 

 életet és közlekedést. Leunis ^ a Potaviogeton fltátans-t említi, mely a Spree-folyón 

 a balatoni hínár módjára, töméntelen szaporodásával a hajózásnak alkalmatlanko- 

 dik, — trencsénvármegyei Stranske falu erdei tengerszemében (Jezera) a Pota- 

 mogeton natans szaporodott el, egymaga no a kis tóban, s a virágzó szára egy- 

 szersmind a tó mélységének természetszerű mértéke, I'IO méter hosszú. 



LuDwiG Greiz-melléki Hirschenstein környékéről a Ceratophylbtm demersnm-oX. 

 említi, a mely ott az ő Wasserpest-jök módjára ártalmaskodott.'' Töméntelenségé- 

 vel gyakran hazánkban is alkalmatlan. 



' Leunis: Synopsis der Pflanzenkunde, III. kiad., III. köt. (1886.) 150. old. 

 - Tanáregyesületi Közlöny, 1882 — 83. 187. old 



' V. ö. BoRBÁ.s V.: Atokhínár fenyeget, az Orsz. Középiskolai Tanáregyesület Küzlünyél)cn 

 1882—83. 185 — 186.; Caspary: Die Hydrillen ; Pkinosheim, Jahrbücher für wisscnsch. liotanik I. 

 438. stb. old ; — Ihne: Geschichte der Einwanderung von Elodea Candcnsis, im 18. Berichte der 

 Oberhess. Gesellsch. füf Natúr- und Heilkunde. Giessen, 1879. 66 — 82. old. 



* Synopsis der Pflanzenkunde II. kiad., 1152. old. 



* i.Ceratophyllum demersjim L. eine zweite Elodtat>. Correspondenzblatt des botan. Vereins 

 «lrmischiaí, 1881. Nr. 11, 12, p. 47-48. 



