A hínár elterjedése. 



67 



ben nem gyökeresedő hínár a hajó mentén le nem merül, mert a szárát a víz 

 mélysége irányában ilyen csapás nem éri Az ilyen hínárt legfeljebb a ketté szelt 

 víz, a vízszin irányában csapja tovább. 



A hínár nagy masszája, mint említettem, a bakonyi parton s itt kivált az 

 öblökben van. Helyenként elég, úgy hogy a hínárcsoport barna színe vagy a piros- 

 sága könnyen szembeötlik. A hínárcsoport közt mindég van kisebb-nagyobb, tehát 

 kellő távolság. Még a hol a legsűrűbben nö is, mint Almádi és Keszthely körűi, 

 sem híiiártorlódást^ sem hínárt hínáron, azaz rétegcsséget, sem vastagabb liinárpárnát, 

 hínárbozi'itot, vagy hínár zátonyt., a mely a hajónak vagy sajkának útjában akadékos- 

 kodnék vagy felrartóztatná, sem «átlábolhatlan szövedéket, mely miatt aztán nem 

 mozoghat a víz és beállhat a elturfásodás», — a Kis-Balatonon kívül — sehol sem 

 láttam, pedig rá kelló' figyelmet fordítottam. 



A hínár egymásra zsúfolódva természetszerű életet nem is folytathatna, az 

 alsó réteg virágjával a víz fölé nem emelkedhetnék, a régi szára pedig elpusztul, 

 úgy hogy hínárréteg nem is keletkezhetik. Van hínár elég, helyenként kelleténél 

 több, de bár többnyire a hináros helyen és a hínár közt jártam-keltem, és 

 sajka-háton a Balatont több ízben, széltében-hosszában beutaztam, sehol se 

 jutottam olyan helyre, a hol a hínárcsoport között sajkánknak csak legkisebb baja 

 is lett volna. Ép ezért a hínárnak helyenkén való csoportját inkább csak hínár- 

 foltnak nevezhetjük. 



A víz, a hol a hínár nó', mindég tiszta, a mélysége pedig különböző'. A víz 

 szélében, a sekélyebb vízben kurtaszárú más hínár nő (Naias viaj'ina., Ceratophyl- 

 him demerstim., Chara foetida Keszthelyen, a Myj'iophyllum verticillatum Bada- 

 csony és Ábrahám közt), a mely szárát a vízben tetemesen nem tudja nyújtani, 

 de ezt is csak kevés helyen látni. A part sekély tunya vizében, az iszapos helyen, 

 a Potamogeton perfoliatus meg az ártalmatlanabb Myriophylluni spicatum hínár is 

 gyökeredzik. Itt természetesen kurtábbszárú, vagy a víz színén hosszabban nyúlik 

 el. Innen aztán félméteres, egyméteres, vagy másfélméteres mély vízben a hínár 

 mindig jobban bujálkodik, tehát a fürdő vizében és körülötte gyakran nagy bősége 

 terem. Legmélyebb vízben. Szántód és Tihany közt, a hajójárás mentén tenyészik, 

 körülbelül 2 méter mély vagy valamivel kisebb vagy mélyebb (2 2 m.) vízben s 

 pedig elég bőven {Myriophylluni), de ennél eltérően nagyobb mélységben már 

 hínárt nem láttam. 



A víz mélységét tekintve a vélemények eltérők. Általában ismeretes, hogj^ 

 1 — 1"4 mélységű víz, tehát a Balatonnak alacsony vízállása, a hínár életmódjának 

 tagadhatatlanúl kedvező, 1895. nyarán Gyapai N. szerint^ a Balaton vize csaknem 

 félméternyivel volt magasabb, mint 1894-ben, mégis 1895-ben több lett volna a 

 hínár, mint ennek előtte bármikor. LóczY engem az ellenkezőről értesített, hogy 

 1895. és 1896-iki valamivel magasabb vízállás után kevés a hínár. Ennek az ellen- 

 tétes két jelentésnek az a magyarázata, hogy magasabb vízálláskor a parton meg- 

 bővült vízben csakugyan több a hínár — melynek az 1-40 m. mélységű víz ked- 

 vező — mint alacsony vízállás idején; a parton levőnek ez pedig szembetűnőbb. 

 Ugyanakkor a víz mélyebb helyeiről a hínár pusztul, vízbeli területe tehát nagyobb 

 vízállás alkalmával keskenyebb. A víznek kisebb-nagyobb mélysége kétségtelenül 

 sokat dönt a hínár kedvező vagy nyomorgó életén, de épen az idézett ellentétes 



I Földr. Közlem. 1895 312 old. 



5* 



