A széleslevelfí hínár szaporodása. 



71 



Elodca Európában, hímes párja nélkül mafjtalan maradván, a Potamogeton per- 

 foliatus pedig magvat is érlelvén, vegetatív és reproductiv szaporodása folytán az 

 átokhínárt még meglehetősen felül is múlja. 



A Potamogeton perfoliatus virág nélkül s magván kívül, vegetáló módon 

 szaporodik : 



1. tösarjakról (gemniis rhizomatis) 2. ágsarjakról (geminis axillaribiis). 



1. Az elsőt tekintve előre kell bocsátanom, hogy a Potamogeton perfoliattis-nsk 

 taraczkjai (rhizoma rcpens) a tófenék iszapjában annyira szétágaznak és szétterjednek, 

 hogy a vízből egy hínárindividuumot teljes épségben, azaz hogy minden taraczkja 

 és minden többi tagja sértetlenül meglegyen, csaknem lehetetlen, mert gyűjtéskor 

 a víztől az iszapban messzire szétterjedő taraczkkal óvatosan és tervszerűen el 

 nem bánhatunk. Ha a hínár szárát húzzuk, rendesen a töve felé elszakad, a taraczk- 

 jának gyökeres egy-két czikke ritkábban szakad vele. Tökéletesebb taraczkos példát, 

 a sajkáról nehezen szakíthatunk vagy bonthatunk ki. Epegészebbhez juthatunk, ha a 

 vízben gázolunk cs a rliizoma hosszaságát az iszapból óvatosan kiszabadítani ipar- 

 kodunk. Nagy nehézség az is, hogy a taraczk czikkei hosszúra megnyúlnak, s 

 kihúzás közben, gyengcségöknél fogva könnyen elszakadnak. Badacsony fürdőjének 

 mintegy egy méter mélységű vizében sikerült ügygyel-bajjal egy tőhínárt a tófenék- 

 ből kibontanom. Ennek a taraczkja egy méter hosszú, de mind a két végének élő 

 czikke el volt szakadva, vagyis az egész taraczk a valóságban még hosszabb volt. 

 10 72 czikke közül egy-egy czikk hosszasága gyakrabban 1 dm. hosszú, egyik-másik 

 valamivel hosszabb avagy rövidebb. A taraczkot úgy kivenni, hogy a növesztő vég- 

 rügye rajta legyen, csak különös szerencse. Ilyen végrügyet inkább még az anya- 

 rhizomától messzire nem távozó tőhajtás [ramus rhizomatis) végén láthatunk. 



A taraczk bütykein őszkor mellékgyökér s tőrügy van, vag)' pedig belőle 

 már rövidebb vagy hosszabb oldalhajtás (ramus rhizomatis repentis) nőtt. A hínár 

 taraczkja tehát nemcsak egy irányban növekszik, hanem rendes hosszirányából oldal- 

 vást is messzire elterjed. Ez a hínárirtásnak rendkívüli akadálya ; a hínárnak pedig, 

 önfentartását tekintve, előnyös ellenállása és védekezése, mert akárminö eszkö- 

 zökkel iparkodnánk a hínár taraczkjait a tófenékből pl. kigerebenezni, a vékony 

 és gyenge taraczk szétágazásából kisebb-nagyobb darab könnyen benn szakad és 

 benn marad, mely a hínárt sarjak létrehozatalával — galandféreg módjára — egész 

 régi hosszaságában kinöveszteni iparkodik. Ha tehát a taraczknak nagyobb részét 

 irtás alkalmával ki is szaggatnók, a benn maradt taraczkdarabokból annyi új hínár 

 sarjadzik a széttépett anyahínár helyett, a hány rügy a fenék talajában benn maradt. 

 Ez a szaporodás tehát a mesebeli sárkány levágott fejének meghétszereződéséhez 

 és megtizenkétszereződéséhez méltán hasonlítható, s világos példája, hogy ennek a 

 mesének a természeti valóság is megfelel. 



A Potamogeton perfoliatíis hínár tehát taraczkjának bütykeiből meglehetős- 

 számú törügyet tud alkotni s ezek a tófenék sarában oldalsarjakká növekedvén, a 

 hínár taraczkjainak a tó fenekén való fenmaradását biztosítják. 



2. A szár sarjai. A PotamogetonAxxw^xxid^ arra az esetre is hatalmas védekező 

 ereje van, ha a taraczkjait a tó fenekén épségben hagynék, ellenben a vízben himbá- 

 lódzó szárát és ágait darabokra vagdalnók. Ekkor a veszteség pótlására, a tőrügyek- 

 bó'l leveles hajtás támad ; de a szétvagdalt darab is iparkodik a szétdarabolt hínárnak 

 a maga szörnyeteges alakját előteremteni, vagyis a hínár, mint más vízi fű, a szárán 

 keletkezett sarjakkal is igyekszik életét biztosítani és faját fentartani {p)olijicatio^ 



