A süllöhínár vagy süllőfü biológiája,. 



73 



sarjaiból képződött, s mely mellett a szárnak vagy az ágnak pusztulófclbcn levő 

 czikkdarabjai (21. ábra) láthatók. Szántódon már júl. 11-én láttam ilyen sarjas Pota- 

 mogetou pC7-foliatus-\. (forrna prolifcra). A Poíam. crispus-on e sarjak Hatvan m. már 

 1873. június 21-én, Fuzine körül 1876. július 7-én, — a Fotamogeton Jiuitans-é\ 

 pedig Vésztőn 1891. aug. 10-én szépen kifejlődtek, vagy pedig az internodium 

 (czikk) kinőttévcl az anyanövénytöl eltávolodtak, gyökeret eresztettek, általában az 

 új növény alakításához hozzáláttak. 



A Potamogeton-\\\x\éiV tehát, szaporodás módját tekintve, valóságos szörnyeteg, 

 a melyen kifogni, a melyet végképen kipusztítani teljes lehetetlen, mert minden 

 ép darabkája iparkodik a ftí teljes orgánumát újra alkotni. A vízben benn maradt 

 darabból alig vesz el valami, a mely új hínárt növeszteni meg ne próbálná. A hínár 

 sarját a 35. old. ismertettem ; a rügynél nagyobb, levele fejlettebb, tehát tőle jobban 

 megkülönböztethető. 



Végre mind a Potaniogcton, mind a Myriophyllnvi hínár virágzó szárából mellék- 

 gyökeret is ereszt s az eldarabolt részeiből is megújulhat (22. ábra). 



A süllőhínár vagy süllőfü biológiája. 



A Myriopliylhim vagyis süllő-hínár szaporodásáról ezek után már kevesebb a 

 mondani valóm. Ez is nagyon ágas, bőven virágzik (jún.-szept.) és gyümölcsözik. A M. 

 spicatum szárán rügyet, Szántódon a levél tövében sarjat is láttam, a melyről szintén 

 gyarapodik.^ 



A süllőhínár szirma piros, de a vízből kiemelkedő szára is gyakran piroslik 

 vagy pirosas s a vízből jobban kiemelkedik, mint a Foíamogcion perfoliatus. Aga 

 váltakozó vagy átellenes, ekkor a fötengelylyel együtt mintegy három-ágú. Szárával 

 2 — 2^9 méternyire bir nyújtózkodni. 



A füzéres süUöhínárnak a Balatonban, a két méternyi mély vízen keresztül- 

 nőni nem könnyű munka. Úgy segít magán, hogy sok czikket növeszt, czikkeit jó 

 hosszúra nyújtja, 5 — 10 felsőbb czikke pedig a súlyom levele módjára felfúvódik 

 (22. ábra). Ily módon könnyen átér a vízen, a szár csúcsa a virágzattal együtt 

 kimerül a levegőbe s a virágja itt termékenyűl. 



Kisebb vízben nincs annyi küzdelme. Szára vékony és sokkal kurtább marad, 

 nem szükséges megnyúlnia és felfúvódnia, nem is annyira ágas. A vízből kimerülő 

 szárczikkje itt nem fuvódik fel. Ellenben a M. spicatum szárának 2 — 2^2 méter 

 hosszaságát, terjedelmes elágazását s a felsőbb czikkek földagadását a Balatonon 

 kívül máshonnan nem ismerem, de ilyen mély vízben másutt még nem is láttam. 

 Hasonló módon fuvódik fel a Raniiuculus aquatilis var. pcllitiis felsőbb szárczikkje 

 a Grobnikmező Jezera nevü tavában, Csató JAnos pedig Maros-Ujvárról, körülbelül 

 méter mélységű vízből küldött felfuvódott-szárú Myr. spicatmnot. Ez hazánkban 

 rendesen sekélyebb vízben, árokban stb. terem. 



A balatoni süllőhínárt ez a íiziologiai viselete mintegy biológiai fajjá vagy 

 pajtává alakítja (Myriophyllnm physocaule) olyanná, a minőnek létele leginkább 

 bizonyos körülmény közt, tehát a Balatonnak mély vizében van. Minthogy a vízi 

 fü az ujabb viszonyhoz ügyesen tud alkalmazkodni, vagy az alkalmazkodása hama- 



' Lásd még a Myriophyllumot hátrább az enumeratióban, a Halorrhagidáceák közt. 



