A hinkr hebszna,, ártalma, és irtása. 



79 



bizonyítja épen az, hogy. a hínár vészhire óta a balatoni fürdők tetemesen gyara- 

 podtak, söt egész nagy úri fürdők (Siófok, Földvár, Fonyód) is keletkeztek. De 

 szóljon helyettem, söt az én nevemben is, a Balaton-vidék jóakarója, dr. Sziklay. 

 « Másrészt azonban nem tartóztathatja magát az ember a csöndes mosolytól, mikor 

 szívreható riadalommal kiáltják föl: a Balaton forog veszedelemben, ellepi a hínár, 

 elposványosítja a gyönyörű tavat. » 



«Alljunk meg csak egy kissé és hangoljuk lejebb a fájdalmas húrt. A mióta 

 tollam meg-megszólal (és a t. szerkesztő urak tudják, mennyit sír-rí és izgat a 

 Balaton érdekében) a Balaton-kultusz hasznossága és üdvössége mellett, soha sem 

 mulasztottam el az ott lakókat erősebb local-patriotismus kifejtésére serkenteni. 

 Hanem ha a local-patriotismus annyira megy, illetőleg nem megy, hogy a határon 

 túl nem lát, már bocsánat, akkor könnyen czélt téveszt és nevetségessé válhatik.» 



Megemlítem még, hogy pl. Soroksáron némelykor a Dunaág tele van hínár- 

 ral (Potamogeton pcrfoliatus), Ó-Buda római fürdőjének csatornája Myriopkylhim-m^\ 

 és Ceratophyllmn-maX. Van ilyen elhínárosodás a hazában egyebütt is, mégis nagyobb 

 panasz híre nem hallatszik. 



Országos csapásnak ezek után a Balaton hínárját nem tekinthetjük. Tökéletes 

 kiirtásról szó sem lehet, söt teljes lehetetlenség. Irtani és ritkítani azonban elke- 

 rülhetetlenül szükséges, még pedig évről-évre ismételten. Az lUolsó szálig kiirtani a 

 hínárt absolute lehetetlen, nem is szükséges, sőt ez ellen a tó szerves élete érdekében 

 tiltakozni kellene! Végkép kiirtani azért nem lehetséges, mert még ha a virágzó 

 ágakat gyümölcs-érlelés előtt eltávolítottuk volna is a tó vízéből; a fenekén gyö- 

 keredző taraczkjainak törügyeiböl, valamint a letarolt szár sarjaiból évről-évre a 

 hínár a szenvedett veszteséget reprodukálni bírja. A taraszkot pedig egész hossza- 

 ságában, úgyszinte a gyökeret és sarjat a tó fenekéről semmiféle gereblyével 

 vagy más eszközzel az utolsóig kiszaggatni, kihalászni, vagy másképen megsemmi- 

 sített teljes lehetetlen A bennszakadt rész többszörösödött erővel iparkodik sarjad- 

 zani s a hínárt reprodukálni. A hínár életmódja egészen hozzá van edződve a vízi 

 körülményhez. Ha a magva megsemmisült, vagy az ember a keletkezését meghiú- 

 sította volna, bőségesen segít magán a rügygyel és sarjával. A míg a Balaton 

 körülbeliil a mai állapotában marad, a hínár is élni fog benne, némelykor több, 

 máskor kevesebb számával. Az absolut tökéletes kipusztítás csakis a tó fenekének 

 kiszárításával lehető. Csökkenteni, a hínár szaporaságát gátolni lehetséges, szüksé- 

 ges is, de ez nem országos baj, nem országos érdek, hanem a tulajdonosé, kivált 

 a fürdőbirtokosé. Füred öblében nincs sok, mert az apátság gyakran kaszáitatja; 

 B.-Almádiban töméntelen, mert senki se bolygatja. Pedig a fürdőszolgának jutna 

 ideje, hogy a hínárt hetenként néhányszor vagdalja, vagy a tófenékröl gereblyével 

 kiszaggassa. Szántódon oly messze van a parttól, két méter mély víztől körül- 

 véve, hogy semmit sem árthat. Elméletben a hínár szaporaságának nagy gátja lenne, 

 ha a víz magasságát tetemesen növesztenénk. 



Nagyobb bajt, valóságos csapást okozott a Phylloxera a vidéken. A szőUő- 

 hegy — a badacsonyi, keszthelyi és néhány kisebb kivételével — pusztán hever, 

 vagy pedig kukoricza és burgonya zöldellik rajta, borág helyett. 



A hínárirtás mehanikájával foglalkozni nekem nem volt feladatom, de rövi- 

 den előadom, a mit vagy láttam, vagy az odavalók ismertetnek. A füredi fürdő- 

 kormányzóság emberei közönséges, nyélre kötött kaszával vagdalják ki, azután a 

 víz színén a szélnek eresztik. A hínár szárát Keszthelyen is vagdalják. Füreden, 



