A hínAr ha.sznn., ártalma, és iitúsn. 



81 



2. Oda kell haUii, hogy a Balatonnak, és pedig a mainál magasabb vízállása 

 a siófoki zsilipnél egyszer s mindenkorra megállapíttassék s ennél többet leeresz- 

 teni szabad ne legyen. Ezzel az az áram is gyengítödnék, melylyel a Zala-folyó a 

 Balatonon keresztül jut, és a keleti szél a zalai partra irányítja. 



3. Elkerülhetetlen szükséges lenne a Kis-Balaton torkolatánál hatalmas köhá- 

 nyás alakjában olyan sarkantyút alkalmazni, mely a Zala folyását a zalai parttól 

 el és a tó legmélyebb részére terelné. Ez a somogyi partnak épen nem válnék 

 kárára, mert a keleti széláram töle az után is eltérítené. De minthogy az áram 

 inkább a Balaton tengelyébe irányítódnék, addig, míg az útját a zalai part felé 

 vehetné, iszapjának nagy részét már a nagyobb mélységbe süllyesztette volna 



A megkezdett, és sikerrel folytatott irtást természetesen esztendöröl-eszten- 

 döre kell ismételni és folytatni, kivált a Balaton öbleiben, mert a hínár ritkulása 

 csak ily módon tart hosszabb ideig. A hínárirtás nem oly veszedelem, melynek — 

 SziKLAY szavait idézve — nyakát szegni nem lehetne. Ha nagy tengeri kikötó't 

 évró'l-évre kotrással kell visszahódítani; ha a Duna hajóútját szakadatlanul kell 

 kotró-gépekkel túratni: a Balaton hínáros helyein sem szabad a hínársarlót és 

 gereblyét pihentetni. «Egy pár csónakos ember megmentheti a képzelt nagy veszély- 

 ből a fenyegetett vidéket, melynek bár ne lenne nagyobb és gyökeresebb baja 

 ennél a gyökértelen növénynél*. « Tapasztalás szerint nagyobb áradás ma is bekö- 

 vetkezhetik a Balatonon, és ez mindenesetre gátat vetne a hínár terjedésének, de 

 csak ideiglenesen. Az irtás munkáját bizonyára megkönnyítené. Szárazabb cziklus- 

 ban a Balaton tükre lentebbre szállván, a hínár is könnyen elszaporodhatik, a mint 

 meg is történt a jelen évtized nem ritka száraz esztendeiben. Ilyenkor nincs más 

 orvosság, mint a folytonos tisztogatás, az élösdiségnek e megölóje». 



Végül jövendőre, ha a hínár irtása és ritkítása nem folytatódnék, apadás után 

 a Balaton öblei, különösen a partszéle végre-valahára valóban elmocsarasodhatnak, 

 mint a Kis-Balaton, melynek nagyobb térségeire 1891. júl. 31-én sajkával már el 

 nem juthattam. Ez a látszólag nagyobb baj, valamint a Balaton vízének tetemesebb 

 apadása is, valaha természetszerűleg igenis bekövetkezhetik, de ezt mi már nem 

 érjük meg, s addig még a Balaton szép vizében sok új generatio megfürdik. A 

 Balaton nagy vizéből még számos nemzedéknek jut is, marad is. Sziklay a keszt- 

 helyieknek a mai Adria városához hasonló, parttól való távolodást s a keszthelyi 

 öböl helyén dús rétséget jövendöl. Ámde Keszthely nagyobbodása a part szára- 

 dása irányában terjedhet, s ekkor fürdője, a maitól beljebb mégis megmarad. A 

 partszélnek ilyen elnádasodása, sással és szittyókkal való benövése Tihany nyugati 

 részén már most is látható. 



A haszon a bajt vagy kárt ránthatja maga után ; a mi az egyiknek vagy 

 egyik helyen látszó kár, másutt haszon lehet; ilyen furcsa az emberi élet. A Bala- 

 ton lecsapolása valamint a Zala szabályozása után a birtokos kaszáló rétet kapott, 

 de ezzel a sekélyebb víz a halász, csónakázó és fürdő bajára megteremtette a 

 hínárfélelmet. De a hínár, mint Saul és Dávid pókhállója a történelemben, mos- 

 tani haszontalan léttére is, hasznos szerepet tölt be a vízi növényélet természetes 

 sorrendjében. Előkészíti a partszélen a rétség számára a talajt, nyomában növek- 

 szik majd a nádas, a csáté- és sásrétség, alattok pedig a tőzegréteg. Az elhínároso- 

 dást követő rétségnek és tőzegnek megint a jövendő nemzedék látja hasznát, a mint 

 az Os-Balaton egyik kiszáradt ágán, a somogymegyei Nagy-Berek vidékén, a két- 

 helyi és boglári tőzeg értékesítéséből már is szépen pénzelnek. De nálunk, pl. a Sebes- 



6 



