50 



A Balaton vizének virágzó füvei. 



lem kínálkozik, mint a víz mozgó mélységében. Már a Balaton partmellékén is 

 több a virágzó növény. 



A Balaton vizében most csak édesvízi (belvízi) fü él. Egyetlen egy faj, a 

 Naias vtarina L. vagyis a tengeri tündérhínár a Balatonban az olyan vízi fű, a 

 mely Európának sós és édes belvizében, ezenkívül Észak-Európa tengeröbleiben 

 is megterem f*/;/ Europae maribusy Linné). Ilyen tengeri és belvízi még a Pota- 

 mogcton pectinatus meg a Zannichellia pedicellata, de ez a Balatonban ma már nem 

 terem. Az egész alföldi neogén tengerünkben, az ó'si Balaton-tengert is beleértve, 

 sok virágzó növény aligha élt. Ha a Balaton vízének valaha több tengeri füve lett 

 volna is, puha szárával nyom nélkül elpusztulhatott. A többi fű ittléte a régi ten- 

 ger koránál fiatalabb, a tó'zeg pedig a tópart rostos növénycibó'l alakult. 



A Balaton vizében nem a növényfaj száma és ritkasága, hanem mint régi 

 szövetkezet, a nagy masszája nevezetes. Bámulatra méltó, hogy a két hínár nemcsak 

 a víz mélységével tud megbirkózni és e szerint a szárát egész 2V2 méternyire is 

 megnyújtani, hanem még töméntelenül is el bír szaporodni, úgy, hogy a hínár 

 csoportja még a hajós népet is megijesztette. 



A kétféle hínár itt-ott a part sekély vizében is nö; bcntebb, a mélyebb víz- 

 ben egyedül ó' jelzője a vízi virágzó növényéletnek. 



Minthogy ennek a két különös fűnek biológiai viselkedését külön fejezetekben 

 tárgyaljuk (lásd az 53. stb. old.); itt, a Balaton víztükrének növényzete ismertetésekor 

 tovább figyelmen kívül hagyjuk, csak a Balaton többi virágzó füvével foglalkozunk. 



A Balaton vizének, mint Közép-Európa legnagyobb és nem mélyvízű tavának, 

 sok különös fizikai sajátságán kívül, a növényzetében is van valami különös, s 

 pedig inkább kívánni való, mint valóságos kiváló sajátság. Általános jellemének 

 mondhatjuk, hogy nagyterjedelmű partjának nincs valami kiváló saját növénj'zete, 

 néhány tengerparti méntát, kevés déli vagy délkeleti füvet vagy kórót, nedves sós- 

 földi füvet vagy rónasági tőzegesedö (turfásodó) csátét táplál. Ellenben azok a ritkább 

 növények, melyek hazánkban a Tisza és Duna folyását követik, a Balatonnál nagyobb- 

 részt hiányzanak. A hullámzó vizében kevés növény és csak egy tengeri fü virít. 



A Balaton, a Palicsí- és Plitvícai-tó víztükrének növényzete, úgy hiszem a 

 Velenczei tóé is, azért különbözik más kisebb tavainkétól,' hogy nyílt vizében 

 éppen a legnagyobb-terjedelmtí vízi növényeink nem nó'nek. Ilyen a tündérrózsa 

 (NympJiaca) meg a habrózsa {Nuphar), sőt a súlyom is, mely a Balaton mellékén 

 ugyan mind megterem, de magában a Balatonban nem, noha ismeretes, hogy mind 

 a tündérrózsa, mind a habrózsa, só't a nagyváradi lótuszvirág is, mind a szárát, 

 mind a levélnyelét tetemesen tudja megereszteni. Dr. Szabó József közli,' hogy a 

 Lukács-fürdó' tavából kitépett Nyviphaea thermalis levélnyele harmadfél öl (körül- 

 belül öt méter) hosszú volt. Mély, de csendes vízben nö a türdérrózsa meg a hab- 

 rózsa Halászi mellett, Nógrád vármegyében. A víz színén nyugodtan élö és elterülő', 

 csendes nyugalmat kedvelő széleslombú tündérrózsa és nagyobb társai életmódja 

 a Balaton vízének hullámzásával mcgfcrhetetlen. 



Az elég helytelenül iiszó-ví^Xí (plánta natans) nevezett, inkább a vízszinén 

 pihenő tündérrózsa-alakzatnak két jóval kisebb tagja, a békatutaj meg a Limiian- 



> Ilyen a Halászi-tó, Halíí.szi falu mellett, a Fekete-tó, Ipoly-Litke mellett, mind a kettő 

 Nógrád vármegyében. 



" Budapest cs környéke természetrajzi orvosi és közművelődési leírása (szcrk. Gerlóczy és 

 Dulácska) I. rész 1879, 25. old. 



