46 



A vízi növény kitelelése. 



elején már teljes erejéből virágozhatik, szára elején újabb leveleit teljesen kifej- 

 lesztvén. 



A Nuphar lutemtt-nak kitelelt lombját 1882. április elején Körmend és Csákány 

 közt, valamint Molnári és Vasvár körül is láttam a vízszinén. ' Nem volt meg- 

 rongálva, de jobban sárgállott, mint nyáron. A kitelelt levéllel hamarább megkezd- 

 heti tavaszi életmódját, ujabb leveleket hajt s a Balatonnál már május elején virá- 

 gozhatik (1894). A Nyviphaea Lotus L. (N. thermalis DC) levele a budai Lukács- 

 fürdő tavában télen is a víz szinén zöldellik, mert a víz nem fagy be. Nyáron a 

 víz szinén sütkérező levél (folium apricans sive ttatans ; Nympkaea-alakzat), a kül- 

 sejét tekintve, a télizöld levélhez különben nagyon hasonló. 



Némelyik vízi növénynek nem az egész teste telel ki a vízben, hanem csak 

 kisebb-nagyobb darabja, kivált a megifjodása, a fenék íöldjében terjedő tökéje, 

 gumója, a törügye {^Polygonuin amphibium var. fiuitans, Potainogeton fluitans, Mnr- 

 silea quadrifolia\ sarja, hajtása, az anyateströl leváló telelő rügye {hibernacuhivi), 

 vagy a magva, az anyatest nagyobb része pedig a lehültebb vízben elpusztul. 

 Gyakran láthatni, hogy őszkor a Potamogeton perfohatus-mik sarjas darabja egy 

 ideig a víz szinén úszik, azután a Balaton fenekére lesüllyed, mint vízi rét telel 

 ki ott s csak esztendőre nő fel és bukkan a víz színére. Az idei meg a jövő fej- 

 lődést őszönként az új hajtás kapcsolja össze s őszkor sarjadzó, azután kitelelő 

 kétnyáréltü fű módjára végtelen sorozata ismétlődik a vízi vegetatió ivadékának. 



A Salvinia naíans egynyáréltü, ilyennek mondják a Naias fajait is, de a 

 N. marina, Schenck,'^ szerint többnyáréltű. 



A Potamogeton pcrfoliatus sarja hosszú czikken az anyafűtől el is távolodik, 

 róla könnyen letörik s mint külön sarj vagy fiatal növény külön is átzöldcli a 

 fenéken a telet (21. ábra). 



Az a körülmény, hogy a Balaton feneke be nem fagy, megmagj-arázza, hogy 

 az oda leereszkedő növény vagy a csírája zölden átpihenheti a téli időt, a míg a 

 tavaszi ébredés meg nem kezdődik. A vízi növény tehát, a kitelelést tekintve, 

 előnyben van a szárazföldi fölött, nem kénytelen télen elpusztulni s a tél ellen 

 nagyon védekezni, ezért kemény rügypikkelyre sincs szüksége. 



Vízben tehát nincs őszi lombhullás és tavaszi belombosodás. Az életfolyamat- 

 nak nagyobb folytonossága van, mint a száraz földön, sem a nyár forrósága, sem 

 a tél keménysége nem akasztja meg nagy mértekben a vegetatió életfolyását. 



II. FEJEZET. 



A BALATON VIZÉNEK ÉS PARTMELLÉKÉNEK 

 NÖVÉNYGEOGRAFIÁJA. 



Vízben és szárazon a növény megélhetésének lehetősége egészen más. — 

 A Balaton vize, a nedvesebb partmelléke meg a hegysége tehát, a növényzetét 

 tekintve, nagyon ellentétes. A víz mélysége se alkalmas minden növénynek, sőt 

 bizonyos mélységben vagy még csak sajátos-szervezetű növény él, vagy a virágzó 



' Vasvárm. növcnygcogr. 10—11. old. 

 Dic Biologie der Wa.sscrgewáchse. 38. old. 



