36 



A rügye^iés és sarjadzás töniéntelenséiío. 



leválni nem tud, az élö fatörzszsel szoros kapcsolatban marad, hacsak levágva 

 mesterségesen külön nem szaporítjuk. Az ág helyén keletkező sarjnak a természet 

 a leválását biztosította, s a szaporodását vele megkönnyítette. Mmden újabb ág a 

 megújulás kezdete, de az elágazás, valamint az anyatesttel való maradandóbb kap- 

 csolat a végtelenségig nem mehet, a sok ág az anyatestet végkép kimerítené, ha a 

 sok ág egy tövön maradna. Ezért kellett bizonyos ágakat kisebbre szabni, sarjjá 

 vagy virággá alakítani, \\ogy az újabb rész az anyatesttó'l annál könnyebben elsza- 

 kadhasson. A szétválást az anyatest régijének pusztulása, valamint termékenyítéssel 

 a fogantató plazma is elősegíti. A vízi sarj kifejlődése és önállósodása után az anya 

 gyakran elpusztul. A vízi füvet a szárazföldi fű és kóró fölött a természet előnyben 

 részesítette, mert az utóbbiak közt a könnyű és tetemes gyarapodás sarjadzás útján, 

 nag3^ számukhoz képest, ritkább eset. 



A vízi rügynek és sarjnak bőséges alkotásáról a természet kellően gondos- 

 kodik: a földbeli tagból (törügy, tősarj) vagy a szárból, a levél tövéből, ritkán a 

 felszínéből {Cardavúnc prateusis), sőt a virág helyén is fakad. A tősarj meg a törzs 



romladozó száron támad, egy ideig rajta növekszik, nyár végén vagy őszkor a szár 

 darabjaival úszkál a vizén, azután a fenékre leszáll s ott meggyökeresedik. Mind 

 a kétfajú hínárunk rendes megújhodása (megifjodása). Tapolczán a Potaviogcton 

 fluitans-on 1896. augusztus 2-án már jókora hegj^es rügA" volt, s a megnyúlt czik- 

 kel távolodott el az anyaszártól. Szép rüg^ ezést és sarjképződést láttam a iSIyrio- 

 phylluvi verticillaUim L. var. intcrmcdium KocH fajtán (Vésztő, Ó-Budán, a Római- 

 fürdőnél, Tápió-Szele), valamint a M. pectinatinn DC.-n (Brassó) is. 



Fenék (Keszthely), az Angyalmezö (Budapest), valamint Kis-Yárda (g\üjté 

 Latzel) mocsaras rétjén a Cardamíuc dcntata, kivált a var. aspera levele tövében 

 vaskosabb levelesedő, gyakran szőrös sarj képződik, már mint leveles kis hajtás 

 esik róla le és a földben meggj-ökeresedik (var. piolifcra). Ezt a kakuktormát itt 

 bogár bántja, gyakran az egész levelét leeszi, Soroksáron (a Csepel partján) pedig 

 az ilyen Cardamine virága teljesedik vagy a termője többfélekép korcsosodik, úgy 

 hogy a magvazás gyakran meghiúsul. Szükséges tehát, hogy a faját az anyatestről 

 leváló .sarjakkal tartsa föl. Szép módja az őskorból öröklött megújulásnak. A sarj- 

 hajtást, mint nagyobblevelü ágacskát látni az anyatesten A rendes ág magamagá- 



12. ábra. Az istenbúza vagy búzaesö Ranunculns 

 ficarms) sarjadzó, később leváló s a földben növe- 

 kedő rügj-e a), b) a levél tövében. Új növény lesz 

 belőle. 



sarja között, a helyzeten kívül, más kü- 

 lönbség nincs. Egyik is, meg a másik 

 is inda módjára kezd a szárból vagy a 

 hínár földbeli taraczkjából növekedni, 

 úgj'^ hog)' a sarj vagy ennek a rügye 

 eg}' czikk végén távolodik el az anya- 

 szártól vag)' a taraczktól, s a czikk a 

 végrügyének megnyúlásából a tó fene- 

 kén új taraczkká növekedhetik. bütyök- 

 jeiből pedig felfelé leveles hajtásokat 

 bocsát. A tó fenekére leszálló sarj vagy 

 csíranövényke a termékeny iszapban 

 biztosságban marad, kitelel, vagy még 

 telelés előtt zavartalanul növekedhetik. 



A hínárféle füvek szárának a sarja 

 a faj megifjítója is lehet Ha a sarj a 



