28 



A vízi ITí szó'iőssége. 



6. A vízi fű szőrössége. 



Mimliogy a vízi füvet leginkább kifejlődött korában, virágzásakor szemléljük, 

 s ekkor már többnyire kopasznak tűnik fel előttünk ; ezért szoktuk meg, hogy a 

 vízi fü szőrtelen ; ezért írhatta Kkkner,^ hogy a havasi flóra nyolczvan százaléka, 

 hasonlóíxn mint más flórák mocsári füve, teljesen szőrtelen. Ez azonban hazánkban, 

 valamint a Balaton mellékén korántse e szerint a kis százalék szerint van, vízi 

 szőrös növényeink száma a Balatonnál is j(')val tetemesebb. 



Nem számítva, hogy kivált a Nyviphaca-?i\i\kzrx\. levelének felszínét a megázás 

 ellen viaszos, lakkos vagy más bevonat védi, mást meg bekérgczés (surlófű kova- 

 savval, Chara mészszel), deresség (glaucedo, Blackstonia, Iris), viaszréteg (Primula 

 farinosa)\?ígY tükéreg oltalmaz ; sok vízi növényünknek testét, vagy legalább a 

 levele visszáját jól kifejlődött szőrruha vonja be. 



Ilyen a Marsilca quacb'ifolia (mételyfű), mely fejlődése elején csaknem szürke- 

 szöszös, azután csaknem lekopaszodik, de itt-ott a szőr nyoma, kivált a levélkék 

 tövén, fenmarad. Más európai Marsilea szőrzete állandóbb (29. ábra). 



A Niiphar sericeum fiatalját lesimuló ezüstszőrzet borítja, de a fejlődés folytán 

 többé-kevésbbé lekopaszodik.'^ 



A Nymphaca neglecta levelének a visszája, levelének és virágjának a nyele 

 szőrös, végre lekopaszodik. Kelet-Indiának van A^. pubescens-c, «foliis . . . subtus 

 fúlva lanugine tecta», a TV. Lotus L. pedig Kelet-Indiában, a Nílusban, valamint 

 Nagy-Várad és Buda hővizcben majd teljesen meztelen [N. ihermalis DC), majd 

 aprószőrü. 



A súlyom levele is hol szőrös, hol nem, vagy egy vízben is majd szőrös 

 majd meztelen. Pl. 1882. augusztus havában Alsó-Berki és Körmend közt, csak 

 néhány méter átmérönyi kerek réti tóban, a hol a természetes alakító hatás két- 

 féle alig lehet, mégis az egyik súlyomnak vegetáló szerve : szára, a levél nyele 

 meg a visszája jó hosszúszőrű, bolyhos; a másiké tökéletesen kopasz. Keszthely 

 mellett, a Hévvíz melegítette és a Kis-Balatonból kifolyó Zala vizében. Simon- 

 tornyán, valamint Szolnokon a Zagyvában egymással vegyest a súlyomnak szintén 

 ez a két alakja nő. A szőrösségen és kopaszságon kívül köztük más eltérés nincs. 

 A súlyom tehát más morfológiai különbség nélkül, ugyanabban a vízben teljes 

 kopaszon meg bolyhosán is megélhet ^ (23. ábra). 



A Viola pubinervis Rehm. et Woloszcz. FI. Polon. exsic. Nr. 18, 1893. f V. 

 palustris Autor. Hungar.), mint keleti eltérés az igazi V. palustris L.-től levélere- 

 zetének pelyhességével keletkezett. 



A kopasz Potamogcton pusillns szőrös alakja a P. Griscbachii Heuff. lenne, 

 de ez valóban moszatpiszkolta P. pusillus. 



A Ranunculus aquatilis-t •' rendesen kopasznak mondják,^' a mienk levelének 



' Az Osztrák-Magyar Monarchia Iráslian és Képben, bevezető kötet 236 old. 

 - 15otan. Centralbl. 1881. VI. köt. 421—22. old. 

 ' Hausi.eutner : Botan. Zeitung, 1850. 905. old. 



^ A kopaszlevelü sulyomot újabban Tisza-Roff (Peklaky G.) szép lilapiros levelekkel, Püspöki 

 (Vasvárm., Márton J.) és Csongrád (a Tiszában gy. Hollós L.) vidékéről kaptam. 



'■• L. Sp. pl. 1753, 556; - R. helerof'hyllus Webiíu, Prim. fl. Hols. i780, 42; ^ K. pellatus 

 Si-HRANK, Bayer, Fl. II. 1789, 103. 



" Stengcl . . . kahl odcr grösstentheils kahl, wic die ganze Pflanzen. Neilr. Fl v. Nicdcr- 

 Üstcrrcich, 658 old. 



