24 



A vízi levél alapformái. 



k-enyebb és fogas, a szomszéd Naias marind-éhoz hasonlóbb. Levelének bodros- 

 sága a felszint nagyobbítja, tehát a vízben a súlyát apasztja. Ezt czélozza némely 

 széleslevelü Potainogeton lombjának gyenge ránczossága is. A F. pusillus meg a 

 P. intcri'iiptus levele már keskeny, mint rendesen a lemerült növénj'ekc (2. alap- 

 forma). A Potamogcton levele, mint látjuk, a vízi levélnek mind a négy formáját 

 magára ölti, tehát mintegy összefoglaló kapocs a vízi füvek között. 



A vízi levélnek negyedik alapformája a széles tutajforma, mely a víz színén 

 sütkérezik. Régen úszó levélnek (folium natans) nevezték, ámbár az életműködése 

 a vízbeli helyváltoztatásnak (úszás) csaknem az ellenkezője. Az úszó, helyesebben 

 sütkérező' levél (folium apricans) jó széles vagy nagyon széles, tövi levélnyele akko- 

 rára nyúlik, mint a víz mélysége, a széles levéllemez tehát a víz színére jut, inkább 



csendesen pihen, a mozgás elle- 

 nére van, visszájával a vízen el- 

 terül, a színe pedig a lev^egöre 

 tekint, tehát kétféle életmódot : 

 légbelit és vízit folytat. A levél 

 közül bukkan fel a virág a leve- 

 gőbe ; az egész meglehetős nyu- 

 galomban marad, nem úszik, csak 

 a kényszerű mozgatásnak enged. 

 Ez a jellemző vízi lomb nem ma- 

 radhatott hatás nélkül. A magyar 

 nép a széleslombú víziek egyik 

 tagját, a víz színén való elterülé- 

 séről, egész találóan bckatutaj- 

 nak [Hydrocharis, 7. kép) nevezte, 

 mintha a béka rajta sütkéreznék. 

 A vízi növényeknek ezt a csoport- 

 ját, legszebbik tagjáról, a növény- 

 geografiában tündérrózsa-alakzat- 

 nak vagy tilndérrózsa-szövetkezet- 

 nek nevezzük. A csapkodó vagy 

 hullámzó vizet természeténél fogva 

 kerüli, csendes állóvizet kedvel s a Balatonnak csak a partmellékérc húzódik. 



A sütkérező levél keményded, jó kemény, egész bőrnemü, szárítva törik, 

 széles kerekded, ritkábban hosszas (Polygonum amphibium var. fluitans), vagy 

 rhombforma (súlyom), hasítatlan, épszélű, ritkábban fogas {Nymphaca Lotus, súlyom), 

 vagy négyágú (Marsilca), a visszája szőrös is (súlyom, Nymphaca ncglccta), nem 

 ritkán lilaszín vagy lilapiros, noha az élénk színt inkább a felszínén várnók. A süt- 

 kérező levél felszíne e helyett sötétzöld, fénylő, ezenkívül viasz vagy másnemű 

 anyag vonja be, mintegy belakkozott, azért a vízcsepp róla, mint a vízi madár tol- 

 láról, könnyen és hamar lepörög. Ez a felszín a vízi növényt a hullám, valamint 

 az esővíz ártalma ellen is óvja. A hévvízi tündérrózsa rokonságának a széles levele 

 vékonyszerkezetü, mint a bckatutajé, de a szétágazó vastag erezet erősíti. 



A vízi levél 2. és 4. alapformájának tanulságos kapcsolata a Salvinia natans 

 (ruczaöröm, 8. ábra). Levélörve hármastagú, ketteje légi levél s a vízszinen szétterül 

 (a 4. alapforma) ; harmadika gyökér módjára vékony szálakra foszlik, mint a máso- 



7. áhra. A hékatntaj hímje kerekded veseforma levelé- 

 vel, fent a hármastatjű virága (elölről és hátulról) a két- 

 la<;ú virás^l)urokból nö ki. ^-nál a vízi fryökér. 



