20 



A vízi fű levele. 



fokáról feljebb nem halad, mindig csak lemeztelen levele van, mint az említett 

 eló'levelek. A Pilularia tehát systematicai helyzete meg a leszármazás elmélete (philo- 

 genesis) nyomán is a levélfejló'dés kezdetének ösi állapotát őrizte meg. A Pota- 

 inogaton spaj-ganüfolius Lacstad. in Fr. Mant. i, 1832, 9. is ilyen állevellcs állapot, 

 tele van levélnyéllel, csak ritkán hajt Icvéllemezt. A sütkcrezó'-levelü Potamoge- 

 ton-ok, úgy látszik, belőle ágaztak ki. 



A Potamogeton natans levélzetének fejlődéssorát szépen írja le Koch ' E faj 

 helyett a Balaton partvizeiben a délibbvidéki, közelről rokon P. fluitans és var. 

 stagnalis terem. A P. 7iaíans-na]s. a tavaszi első és második levele valóságos állevél 

 (pyllodium) vagyis levéltelen nyél. A következőnek nagyon keskeny lemeze van, 

 az azután fejlődőé mindig szélesebb és szélesebb. Itt tehát a levélzet fejlődésében 



mintegy másszcrvíiscg (hetcrorganiaj uralkodik. Neve- 

 zetes ez kiváltképen azért, mert a vízi növények szervé- 

 nek fejlődéssorába olyan szerv is beléiktatódott, illető- 

 leg a filogenetika részére megőrződött, a minő a szárazon, 

 terjedelmesebb rokonságában a növényeknek nem isme- 

 retes. 



A P. fluitaiis-n^k több hazai példáján a hosszú ál- 

 leveleket nem láttam, de ez sekélyebb vízből való. Sok 

 és hosszú levéltelen nyelet mély vízben (Stranske ten- 

 gerszemében, Trencsénvm.) láttam. Ha a P. Jiiiitans-WTÚ^ 

 állevele nincs, faji önállóságát szintén öregbíti, s az ál- 

 levél a fejlődése tervéből kitörlődvén, a P. naians-x\A\ 

 újabb-eredetűnek tekintendő. 



Alacsonyabb fokkal kezdődik a súlyom, valamint 

 a Nymphaca Lotus L. (N. thcrmalis) levélzete is, t. i. 

 a Sagittarid-nak nyilas levélformájával. Ezt követi az 

 ellipszis-forma A/2///;ar-levélalak, végre a saját fogas 

 levél ^ (lásd a 3. képet). Sőt Schenck ■' szerint a Nyvi- 

 a nyilas, végre a veseforma leve), phaca alha meg ?i Nuphar eXsö levele is keskeny szálas, 



A mag cs a levelek alja közt , , .. i •. ..i " r i ^ -i j-i 



. , gyenge es lemerült, a következő fokozatosan szélesedik 



van a szikalja (szarresz, a, b). 



TiTTMANN (1821) után. (í^sd a 4. képet). A fejlődés folytán így keletkezik saját- 

 ságos, lemeztelen levélnyéllel vagy más-más levél- 

 alakkal kombinált máslevelű fejlődés (heterophyllogcnia) A vízi füvek közt ez elég 

 gyakori jelenség, csodálni kell tehát, hogy a Nymphaca thcr7ualis-r\3k ilyen fejlő- 

 dését, a nílusi lótuszszal szemben, mint gondolt speciális sajátságot annyira túl 

 akarták becsülni,' pedig ez a Nympkaeaced-knak a fejlődés alaptervébe iktatott ősi 

 bélyege •' s a vízi fűnek gyakori életjelensége. Külföldi botanikus a nem nagyon 

 szemtieszökő különbséget csak fo/ia inpcrfecta és perjecta " vagy iuniora, adulia, 

 maiora ^ szóval jelöli. 



' Synopsis FI. Germán. II., III. 582—83. old. 



2 SiMKovics: Természettudom. Közi. 1883., 342—43 ; Nagy- Várad tcnucszetrajza 1890. 95 old. 

 ^ Die Biologie dcr Was.sergewiich.sc (Bonn, 1866) 77. és 146 --47. o'd. 



* Természettud. Közlöny 1883., 342., — 1894., 499., 501. old., de v. ö. u. i. 1894. 555 — 56. 

 old. Pótfüzetek 1894., 148—50. old. 



■' Engli-.r u. Pkanii. : Natürl. Ptlanzcnfamil., III. Theil, 2. AlUbcil. p. 1. 

 " Caspary in Miquel Annales Lugd.-Batav., II. 248. 

 ' Forskal: Flóra Acgyptiaco-Arahica, 1775. 100. old. 



4. ábra. A Nymphaca alha (fehér 

 tündérrózsa) csíranövénykéje, a 

 magvából kinövő gyököcskéjé- 

 vcl , fentebb {b) a mellékgy ökérrcl 

 s az alacsonyabb-fokú első leve- 

 leivel. Legelső a szálas, azután 



