88 



.4 Bctlatonmellék tavi növényzetének fogyatékossága: 



leri Láng, Sympkytum uliginosum Kern , Sparganium simplex L., Melilotus macror- 

 rhizus W. et Kit., Gratiola officinalis L. var. argutissivia Borb. ^ Scirpus supinus L., 

 Juncus silvaíicus L., Salix viminalis L.^ Seguiera v. Blackstonia [Chlord) serotina 

 KocH, Veronica geniculata HosT. stb. mindannyi nevezetes vezérnövényünk, vala- 

 mint az Alföld zsombékjának három kiváló füve : a Tanacetuni serotinum W. et Kit., 

 Stellaria Lax7naimi Fisch. és Cardavnne pa?viflora L. a Balaton körül mind nem 

 terem, pedig egyiknek-másiknak van kapaszkodó, tapadó [Glycyi'rhiza echinata és 

 var. adenocarpa, Oeiianthe, Heliotropium supinum, Astragalus contortuplicatus stb.) 

 vagy más olyan szervezete, a melylyel a nem épen messzelevö Duna mellékéről 

 a Balaton környékére is elhurczolódhatnék. Ezek nyugat felé való elterjedésének 

 tehát túl a Dunán vége szakad. 



Ép oly feltűnő a Balaton mellékén több nedves sósföldi fű {Plantago tenui- 

 flora W. et Kit., Melilotus 7nacro7'rhizus, Lythrum bibracteatmn stb.) hiánya, sőt 

 néhány halophyton {Ati'opis Peisonis G. Beck, Artemisia maritinia L. stb.) még a 

 Fertő mellékén is nő, de a Balatont nem érinti (lásd a sósföldi növényzetet). 



E jellemző mocsári növények hiánya a Balatonnál annál inkább említésre 

 méltó, mert a Balatonmellék talaja régibb, mint az Alföld meleg alluviuma és 

 mégis épen e fiatalabb földben gyökereznek ezek a ritka vízparti füvek, nem a 

 Balaton mellékén. Azt hiszszük, inkább a földrajzi elterjedés útjából esnek ki, ide- 

 jutásukat nagyobb közlekedés se segítette elő, mint azt, hogy hiányuknak a Balaton 

 mellékén nyomósabb fizikai oka lenne. Lehet, hogy némelyik ilyen magyarföldi 

 jellemzetes vízparti fűnek mégis a félig-meddig sós víz meg a hűvös tavasz állja 

 útját a Balaton körül. Napjainkban a leapadt partszélen gyakran sókedvelő füvek 

 {lialophytd) sereglenek össze, s a Tisza- és Duna-mellék alluvialis, sókerülő elősorolt 

 füveinek a Balaton partján ez nem lehet Ínyére. 



Ép olyan kevésféle a fű, kevés a jellemző faj a Balatonmellék más mocsara 

 körül is. 



A fűnemü mocsári növény hiányán vagy fogyatékán kívül ép olyan szembe- 

 szökő nagyobb faszövetkezet: füzes és égeres, valamint más mocsári cserje hiánj'a 

 vagy ritkasága is a part körül, pl. az alföldi láp kutyafája. A másutt gyakori 

 kányafát ( Vibwimm opuhís) pedig csak Hévvíznél jegyeztem föl. Annál kevésbé 

 látni a csermelyciprust [Myricarta Germanicd), mely a Muránál, M.-Szombat alatt 

 gyakori. 



A Balaton vízbeli növényzete kevésféleségének bizonyos okai a múltban 

 mosódtak el, a melyeknek most már a nyomába jutni csaknem lehetetlen. 



Szembetűnő továbbá a Balatonnál az Alfölddel összehasonlítva a nádrét, 

 ingóláp (vándorláp), úszósziget, szikes mocsár és sajátszerű növényzetének hiánya 

 vagy pusztulása. 



A Balatonmellék füve és tavi növényszövetkezetei különben nagy pusztuláson 

 mentek keresztül még a közelmúltban is, a' mint történetileg beigazolhatjuk (lásd 

 a 89—93. old.). 



' Foliis inferioribus lanceolatis vei anguste ellipticis, ceteris Hneari-lanceolatis, argutissime 

 serratis, dentibus sublineari-eloni^atis. Forma praeaestiva, caule simplici vei inferne ramoso (Vesztő). 

 Vix in var. graciletn Velen, (Suppl. fi. Bulg. 1898, 211.) cadit. Haec inter Berszászka et Sirina ereseit. 



