A Balaton tengeri füve. 



95 



akkor a hol a N. viarina terem, liazánk és Európa más vizeit is fölül kellene vizs- 

 gálni, vájjon nem tengeri eredetűek-e. 



Sőt elég erősen állíthatjuk, hogy a mostani tengeri tündérhínár nem egyenes 

 tengeri maradék a mai Balatonban. A Balatonnak őstengeri és diluvialis tavi álla- 

 pota között hosszú idők teltek el, a melyek során a mélyedés külseje, de kivált- 

 képen a vizének és partjának múlékony szervezetű és időnként tetemesen alakuló 

 és változó növényzete már számtalanszor nagy mértékben pusztult, újra keletkezett 

 és megváltozott. Nemcsak a tengeri fülakosa semmisült meg végképen, hanem 

 azóta már a környék belföldi növényzete is tetemesen pusztúlt és átalakúlt. — 

 A Balaton tavát megelőző tengervízben Naias marina élhetett; de azután, az idők 

 változásával, ■ teljesen kipusztult, vagy a vidék kis állóvizeibe menekült s ott ten- 

 gődött, — és nagy sokára az új Balaton medenczéjének édes vizébe újra belé- 

 került. Lehet, az idejutása nem is régesrégi. — Kitaibel még nem említi, de 

 SiGMUND 1837-ben már följegyezte. Az idejutásának útja-módja ma is elég világos: 

 a Zala huUám.a. 



A N. marina inkább olyan természetű, hogy őstengeri léttére is, jól alkal- 

 mazkodva, az édesvízi lakóhelyet (vagy fordítva, belvízből a tengert) megszokta, mert 

 a kis testének életére szükséges kevés sót a Balatonban és más vízben is megleli. 

 A N. marina mindenesetre nagyon figyelemre méltó jelenség, hogy ilyen amphi- 

 hydrophil életmódjával az édesvizű tavat a tenger vizével mintegy összefoglalja. 

 Ránk nézve annál nevezetesebb, hogy a A^. marina a Balatonban meg az Alföld 

 vizeiben is terem. 



Különben nagyon kívánatos lenne a Naias ma?'ind-nak Európa különböző 

 termőhelyein gyűjtött példáit revideálni s a balatoni tündérhínárt a tengerből ere- 

 dővel összehasonlítóan tanulmányozni. Ascherson * t. i. a A^. mariná-n?L\z több faj- 

 táját ismerteti. Ha e munka segítségével s az irodalomban említett fajták szerint, 

 3 tengeri és belvízi A^. mariná-'i revideálnók ; kérdés, nem lenne-e a speciálisan 

 tengeri alaknak, ha nem nagyon nyomatékos bélyege is a belföldi és balatoni 

 eltérésekkel szemben ? Lehet, némelyik eltérés épen helyhez kötött. Az összehason- 

 lításra friss és lehetőleg élő fű kellene. Én úgy látom, a balatoni N. marina a 

 <i~Jiagellum Christi»-ne\<.' nevezett tengeri alakkal szemben gyakran tüskétlen. Tudom 

 továbbá, hogy a tanácsolgatás, kivált hazánkban, czélhoz nem vezet, a tanácsolgató 

 fogja meg maga a dolognak a végét ; azért LiNNÉ-féle, északi termőhelyről való 

 A", mariná-i összehasonlítás kedvéért valóban kerestem. A M. N. Múzeum herbá- 

 riumában az északi tengerekből csak stockholmi példát láttam; ez a var. angusti- 

 folia A. Br., Journ. of Bot. II., 1864., 275. old., tehát nem az igazi tőalak. Más 

 példák hián többre nem mehettem. 



Ennyit a Naias marind-ró\, már a nevéért, valamint tengeri tartózkodásáért, 

 elmondani szükségesnek tartottam. A Buda mai-ina, Plantago maritima, Scirpns 

 maritiinus és Rumcx maritinms a Balaton tengeri eredetének bizonyítására érték- 

 telen, mert ezek a füvek belvízi parton egyebütt is gyakoriak, nagyobbszámúak, 

 mint a tenger szélén. 



Sőt az északi tengerpartnak számos odavaló jellemző homoki füve [Phleum 

 arenarium, Elymus arcnarius, Psamma, Glyceria maritima, Agropyrum strictum, 



^ Synopsis der mitteleurop. Flóra, I., 368-69. old 

 ^ Linné: Species plantarum, 1753., 1015. old. 



