100 



Parti növény alakulása, víziből biológiai alapra. 



s a felső része a vízbó'l a levegőbe kiér, tehát félig vízi, félig légbeli (hemiaerophyton) 

 (26. ábra). 



Az említett balatonmelléki Myriophyllum más vidéknek ugyanazon-nevü fajá- 

 tól azért eltérő, mert gyakran kétlaki, s virágai a szárnak alsóbb, másutt inkább 

 a felső levelei tövéből fakadnak, vagy a szár nem is virágzik, hanem a sárban 

 rügyró'I gyarapodik (var. terretre Neilr.). Csató János, Alsófehérvármegye alispánja 

 is küldött a nagy-enyedi Kistóban, a maros-szent-királyi határ szélében gyűjtött 

 kétlaki Myriophyllum verticillatum-oX.^ a melynek alsó részéből nőttek a virágok, 

 épen ezért ezt a részét, valamint a termését fekete sár lepte el. A tiszta hímes 

 virág másik szár felsőbb leveleinek tövéből ered. Ez a lent virágzó eltérés (var. 

 infrafloruní) a teljesen vízi Ceratophyllum-\.6\ a Balaton partján első lépés a légbeli 

 életmódhoz. Alsóbb virágait még a hullám hímporozza, leveles szára a levegőbe 

 emelkedik, szárán a levél a csúcsig egyenlő nagy, tövéből virág nem fakad, ezért a 

 nagyobb levelek a szár felső felén a szellőporzásnak nem alkalmatlankodnak, mert 

 ott ez virág nélkül létre se jöhet. A szár felső része tehát meddőn szépen zöldellik. 



Némely példán itt is, de kivált más termő helyen a Myriophyllum virágai a 

 száron feljebbre vonulnak, tehát a virágok teljesen a légbe jutnak s a légbeli élet- 

 hez alkalmazkodnak. Ezzel a szár felső részén levő levél nagysága is változik : az 

 alsóbbakkal csaknem egyenlő-nagyságú marad, majd tetemesen kisebbedik. Ennek 

 alapján Wallroth\ német botanikus, a M. verticillatum-wak három fajtáját külön- 

 böztette meg: a melyiknek levelei a virágoknál sokszor (var. pinnatifiduvi Wallr.), 

 csak háromszor (var. pinnatum Wallr.) hosszabbak, vagy a virághosszaságával csak- 

 nem megegyező kurták [M. pectinatum DC). Emennek tehát már csaknem leveletlen 

 fűzérvirágzata van, s a szél könnyen rá csaphatja más tő hímporát. Mind ez azon- 

 ban a légi életmódhoz való kisebb és nagyobb alkalmazkodás, a levél, melynek 

 tövéből a virág fakad, azért lesz kisebb, hogy a virágot kevésbbé takarja el, hogy 

 tehát a szellőporzás könnyebben teljesülhessen. 



A M. verticillatum szára tehát, akár alsó, akár felső részéből fakaszt virágot, 

 végtől végig leveles, itt nyilatkozik a M. spicatum-\.6\ való systematikai különbsége. 

 Emennek szára hegyén a levél aprósodik, hegyelevélre süllyed, nyeletlen virágai 

 pedig füzérré folynak össze. Reichenbach IcoJtes-ének folytatója, a XXIII köteté- 

 nek 27 — 29. tábláján a süllőhínár valamennyi fajának, a M. verticillalum-nz'k is, 

 csaknem levéltelen szártetőző fűzérvirágzatot rajzol, tehát a AI. verticillatum-nsk épen 

 a biológiai alkalmazkodását s a víziből, a Ceratophy lhim-{oxmabó\ való keletkezését 

 nem tünteti ki, a melyet a Balatonmellék a természetben olyan szépen megőrzött. 



A víziből való tovább alakulásnak következő lánczszeme a Myi-iophylluyn pecti- 

 natum DC, melyet ugyan a Balatonnál nem láttam, de ez a dolgon nem változtat. 

 Nőhetett ott valaha a tó szélében,- de azután, kivált midőn a M. spicatum kialakult 

 belőle, kipusztult vagy még megtalálható, M. pectinatum v'wií^s. ■^X-aXX. még fésűsen 

 hasogatott hegyelevél (bractea) van, s tőle, mint újabb lánczszem a fejlődés soroza- 

 tában, a M. spicatum csak azért eltérő, mert emennek a virágai alatt még apróbb, 

 de már épszélű hegyelevélkék vannak. Ezért Neilreich'' «Eme schlechte Species» 

 véleményével bélyegzi meg, a miről a szegény fűzéres süllőhínár nem tehet, de 

 biológiailag, valamint a kifejlődés sorozatának megvilágítója ránk nézve rendkívül 



' Schedae. 489. old. 



''■ A Csepelsziget és Brassó vizeiben terem. 

 » FI. Niedcr-Österr. 879 old. 



