A vízjárta, nedves partmellélc növényzete. 



115 



meskedik. Lehet, hogy a déU és délkeleti mocsári füvek is az összetartó egyszikű 

 ó'spolgárokon nem győzedelmeskedhetnek (86. stb. old.). 



Néhol kisebb-nagyobb darab ma apad le. Kenésén, a hol a parton ma kertek 

 vannak, 1853-ban, só't 1879 — 81-ben is még víz volt. Még Füred kikötőjének és 

 fürdőjének partszéle se régi. Ily helyeken teliát a betüvesedés szemünk láttára 

 folyik, de mindig a tőszomszédságból. Mivel a mai kultúra a szárítással, tó'zegásással 

 vagy más müvelettel a part és nedves talaj növényzetét mind jobban korlátozza 

 és pusztítja; könnyen átlátható, hogy ez a ritkább és kényesebb-természetű növény 

 megfogamzásának és állandó megtelepedésének vidékünkön ínyére nem leliet. 



De látható ebből az is, hogy a Balaton partja aránylag még nagyobbrészt 

 fiatal, tehát még eléggé nem gazdagodhatott s a növények összesereglésének és 

 nagyfokú keveredésének nevezetes helye az újabb időben nem volt. 



A déli partnak laza homokból álló alluviuma természetszerűleg a következőkép 

 füvesedik. Ez a part mintegy lépcsőzetes. A legalsóról a vízbe lépünk. Ez a partnak 

 egészen fiatal, csak most leapadt szegélye, helyenként még puszta, most füvesedik 

 s a növényzet úgy nyomul a part felé, a mint a vízfedte szélről a hullám levonul. 

 A siófoki, még vízlocsolta parton a Scirpus pungens, Jímcus Gerardi, Carex Jiacca, 

 C. distans, C. divisa és néhány nem virágzó pázsit, meg a szépvirágú Scutellaria 

 galericulata, Mentha aquatica és más apró fű telepedik meg, valamivel kintebb a 

 Carcx pseudocyperus, a lápszövő meg a szürke-káka magaslik s az előbbi vagy még 

 más vízparti füvek s a lőzegcsáté váltakoznak a félig-meddig szikkadt parton. 

 Gyakori a keserűfü, farkasnyíl, általában sok olyan közönséges fű, a mely víz- 

 kiöntés után az iszapot vagy más leapadt helyet töméntelenül szokott elborítani. 

 Ez a növényzet tehát itt, a hol a tó vize lehúzódik, a maga összeségében egész 

 újdonat-új, a legfrisebb megtelepedés. 



A nedves legbelső ^ partszegélybe a sósföldi növényeknek sávja, foltja vagy 

 más határozatlan formája szigetelödik belé. Erre azután (Siófok, Szántód, Fonyód) 

 a második emelet, a kavicsos homokgát (lásd hátrább) következik, ezután a magas 

 parton elterülő legelő meg a szántóföld. Szántódon, Lellén és Fonyódon nádas 

 van, egyebütt a homokgát megett levő öblözetekben és mélyedésekben berekföld 

 nedves rétekkel. 



Ma az egész Balaton partmelléke köröskörül jobbadán keménytalajú; áradás- 

 járta, eliszaposodott vagy elmocsarasodott tere, kiöntése nincs, északon a part mere- 

 deksége miatt nem is lehet. Csak Fenék meg a Kis-Balaton környéke süppedősebb, 

 itt a Balaton-partot a Zala vize mintegy a zalai hegyvidékkel is összekapcsolja, 

 azért a partmelléki vegetatio Fenék meg a Kis-Balaton körül kétségtelenül a leg- 

 változatosabb és legtöbbtagú. Ilyen vagy még gazdagabb lehetett a szigligeti rétség 

 növényzete is, de a szárítással sokkal előbb megfogyatkozott, mielőtt pontosabban 

 megvizsgálhattam volna. 



A Balaton így kemény partszegélylyel és hegységgel körülzáratván, ha árad, 

 ha apad, minden változásában ugyanaz a fü marad a környékén, messzebbről ide 

 sodort jelenséggel ma alig találkozunk. Ehhez járul még Túl-a-Dunán-nak növény- 

 geografiailag bizonyos elzártsága — hogy t. i. nevezetesebb növényzete csak kevés 

 helyre szorítkozik (Mecsek) — , orografiai körülhatároltsága, valamint a tóhoz közel 



^ k balatonmelléki nép elnevezése szerint «befelé» a víznek, «kifelc» a partnak tartó irányt 



jelenti. 



8* 



