122 



A Balsitonpart fái. 



Cardamine Hayneana, találkozik a C. 



dentatá-vaX, 

 Viola stagnina, északibb helyettesítője 



a V. persicifolia, 

 Elatine alsinastra, 

 Lythrum hyssopifolium, 

 Sanguisorba auriailata, északon a 6". 



officinalis tó'alak helyettesíti, 

 Galega officinalis, 



Tetragonolobus siliquosus, északi helyet- 

 tesítője a T. maritirnus. 



Az elősorolt keleti jellemzők kétszikűek, a déliek közt ezenkívül jelentékeny 

 szám az egyszikű is. 



Északibb jellemző fű a 

 Scirpus pauciflorus, 



» pungens, mely hazánkban jellemzően a Balatonmellék apró kákája. 



A hol lehetett, a másutt helyettesítő s a vidékünkön találkozó rokon fajt is 

 kitüntettem. A helyettesítő faj hasonló, de közel rokon másik fajt külön, sőt messze 

 vidéken pótolni szokott; különböző természeti viszony közt faji szétválást jelenthet. 

 De lehet faji elszakadás is, az eredetileg egy helyen termő két fajból két helyen 

 egy-egy maradván föl. Kitüntetésökkel ezekre czélzunk. 



A Balatonpart fái. 



Víz mellett, vizenyős helyen füzes (salictum, salicetum), égeres (alnetum, Súr, 

 Pozsonyvm, Sz. -György m., Vasvár), nyírjes (betuletum) és kőrisliget (fraxinetuvi, 

 Dobozon, Békésvm.) alakul a megfelelő fajok sereges együttlétéből. Ezeknek a 

 talaja is vagy lazult, vagy más mocsári növények fokozatos egymásra következé- 

 sökkel készítették előre nekik a kellő földet. Mind e négy faszövetkezetnek terem 

 néhány faja elszórva a Balaton partján, de jóravaló erdőcske, a melyet az égeres 

 (égerfa-erdő), vagy füzes méltán megilletne, a Balaton partszegélyen nincs. Vin- 

 dornya nyírjesének egy része még megvan. Systematikailag érdekes néhány égerfa 

 vagy berekfa a Badacsony Hableánya partján volt (1897); kis égerest Szántód és 

 Szárszó közt láttam. A kőrisfa, kányafa, kutyafa vagy ebsefa a parton ritka. A 

 parti fa növénye a komló, a csalán, itt-ott a nagyobbik folyóka. Magasabb fűzfa 

 és nyárfa a parton nem ritkaság, de összefüggő sűrűséggé nem szövetkezik. Nő a 

 parton a szomorú fűz, valamint 6". blanda fajvegyüléke is. A parthoz közel, de már 

 száraz lulyen, a szilfa is nagyra megnő, pl. Fenék és Keszthely közt, továbbá 

 Aszófőnél, a tihanyi félsziget előtt levő földszoroson, Almádi és a Fűzfő-major 

 között, Akarattyánál a Rákóczy fája. Fűzbokor, közte a rekettye (Salix cincrea) 

 is, a parton elég gyakori, itt-ott kisebb szürűség is alakul belőle, de a fűzberket 

 (Badacsony) kivágják, hogy legelőjök nagyobbodjék. A partnak hozzáférhetetlen 

 helye nincs, csak a nádas. 



A part fái közül nevezetes a Salix purpnrea bodros levelével Arács sédje 

 mellett, az Alnus Balatonialis berekfa, a Salix Rdkosina füzbokor Arács völgyében. 



Melilotus palnstcr, lielyettesítője észa- 

 kon a M. macrodonhis (n. sp., den- 

 tes calycis superiores tubo paulum 

 longiores; Holstein), 



Melilotus dentatus. 



