A mocsásí növényszővetkfízet egymásra következése. 



125 



megyünk, Kéthelynél és Tót-Szent-Pálnál a befüvesedés épp annyi fokon ment 

 keresztül, mint a Bakony tövében. 



A régi elmocsarasodott helyekről, valamint több növényformatiójáról ítélve, 

 a Balatonnak délnyugati része, kivált mint lápos vidék, úgy látszik, előbb megvolt, 

 mint egyebütt a kemény partvidéknek eleinte kisebb tórészei, melyekből később 

 a Balaton alakult. 



A mely füvegyüléket ma a parthoz közel, a lazább vagy nedves helyen látunk, 

 csaknem ugyanez a fű volt itt, a megelőző kis tócsák loirííl az első települő, a 

 közelebb vidékről ide tolakodva és összeseregelve az eredeti őstómedenczében. 

 E füvek és kórók bármely leapadt helyen vagy vízparton ma is bőséggel gyara- 

 podnak és hasonló módon keverednek. 



A mocsári képződményekről végre még a következőket kell megemlíteni. 



A balatonmelléki. valamint általában a hazai mocsarak, mocsári füvek és for- 

 matiók az utóbbi évtizedek alatt sokat pusztultak, a régibb és mai állapot között 

 nagy lett a különbség s a változás meglehetős rohamosan történt, a kultúra az 

 átalakulást hamar végrehajtja, eszközeivel a sorrendet is könnyen átugrasztja. 

 A Balatonnak kivált a mellékén történt sok pusztulás és nagy változás. Pokornv^ 

 Zala- és Somogyvármegyék tőzegét, noha nem mindet, kielégítően ismerteti, de 

 már 1859 nyarán a sümegi nagy tőzeglapály helyén termékeny szántóföldet látott. 

 A ki pedig most, Pokokny után kutatná e két vármegye lápos es tőzeges vidékét, 

 sokat nem lelne már abból, a mit Pokorny még láthatott. Talán csak Hévviz kör- 

 nyéke bántatlanabb, kivált azért, mert a fürdőjét nagyobb csapolással tönkre tehetnék. 



Pokorny Puszta-Lebuj tölgyese mögött és Fenék alatt zsombckost, Balaton- 

 Hidvég meg a Kis-Balaton közt láprétet, eltemetett vagy még viruló ingólápot, 

 P.-Kápolnánál pedig égererdőt említ. Zsombék'^ az állandóbb vízben, kivált a nád 

 árnyékában, mint másodréteg ma is zöldell, de vájjon az ingóláp keletkezése, 

 valamint a valósága meg van-e még, a nyomába nem juthattam. 



A déli partnak nevezetessége végre helyenként a kurtafüvü mezeje. 



Bogláron Csehi felé, tőzeges földön nagy darab szép pázsitgyep van egynemű 

 zöld ^szálakból. Virágzás előtt nehezen tudtam meg, hogy a Triglochin palustrc 

 alkotja, mert legeltetik, nehezen virágzik, azért, mint másutt ismeretlen egynemű 

 sereglet egész szokatlan külsejű. Közüle néhány magasabb kóró, mint a lápszövő, 

 a Holoschoenus emelkedik, másutt a Carex pseudocypa-us sás közte feltűnőbb. Itt- 

 ott, mint apró fű, a Carex Oederi és Cyperus Jiavescens keveredik közéje. A déli 

 part más alacsony helyén, pl. Boglár, Siófok mellett, a tözegcsáté is sereges, 

 barna gyeppé zárkódzik. Társa az Equisetum ramosissimum, de más apróság is 

 vegyül közé, mint a Scirpus Michelianus, Cyperus fiiscus, C. Jiavescens, Carex 

 Oederi, C. lepidocarpa, C. Davalliana^ C. panicea, Plantago maritima, Gnaphaliiim 

 uliginosum, Pidicaria pulicaria, melyek többnyire iszapos helyen is megtelepednek, 

 az élénkebb-szinűek közül a sókedvelő fóldepe vagy ezerjófü (Centaiírinm ttligi- 

 nosum), a Samolus, Leontodon hispidus, L. autiLvinalis, Podospermum laciniatum, 

 Hypochaeris radicata, Linum catharticum, Aster Fannonicus stb., másutt ismét a 

 tó'zegcsátét a Lepidimn ruderalc serege váltja fel. 



' Mathem. és Természettud. Közlem, II. köt. 1862, 117—21 old. 

 - Természettudom. Közi. 1885. 



