126 



A nádas vagy hozót. 



XVI. FEJEZET. 

 A NÁDAS (ARUNDINETUM) VAGY BOZÓT. 



A nádas ősrégi, eredeti egyneműsége és töméntelensége a vizes pusztának és 

 alvidéknek; egyike ma már azon kevés növényformatiónak, a mely eredetiségét ó'si 

 időktől fogva magának meg tudta őrizni. Ezenkívül végtelen egyformaságával és 

 sajátságos viselkedésével jellemző formatiója a vidéknek. A nád, melynek a harmad- 

 korból több palacontologiai faja ismeretes, a kisebb vízben társas ősi életmódját 

 legtovább folytathatta és folytatja ma is, és éppen a nagy-számú sereges együit- 

 növése, valamint magas termete biztosított neki más mocsári alacsonyabb füvei 

 szemben hathatós ellenállást és vívott ki velők magának rengeteg területen nem 

 nehéz győzedelmet. Más fű a nád környékén az állati bántalomtól is jobban szen- 

 vedett. 



A nád (Czcrnya Phraginites) mint régi egyszikű mocsári pázsitkóró, a Balaton 

 partszegélyének is közönséges növénye. Sűrűsége (bozótja), a nádas, itt is csak 

 olyan, mint más vidéken; de a földrajzi megjelenése sajátságos és tanulságos. 

 A Balaton északi és déli partja különböző fizikai minőségének, különböző kor- 

 szakbeli alakulásának, valamint a két part különböző vegetatiójának is nevezetes 

 mutatója. A balatoni nádas a Bakony árnyékában nő, csakis azon a parton van, 

 a mely a szél árnyékába esik. Ilyen az egész északi: veszprém- és zalamegyei 

 part, hasonlóképen a kénesei part alja meg a tihanyi félsziget nyugati oldala alatt 

 levő vízpart is.^ A keszthelyi fürdőtől valamivel nyugatra számítva, a bakonyi parton 

 egész a kenései hajókikötőig kevés megszakadással nádsürűség övezi a víz partját 

 s az iszapos talajban a nádason keresztül a vízig gázolni alig lehet. A tó nyugati 

 és déli partján, mely a szélnek néz szembe, továbbá Tihany déli és keleti mere- 

 dekje alatt nincsen nád, mint sűrű bozót, csak összefüggéstelen kis nádszigetkék 

 (Diós-Vonyó, Tihany keleti partján), avagy partmelléki csenevész ritka nádas (Lel- 

 lén). Udvari és Akaii, továbbá Révfülöp és Szepezd közi, mert a part sziklás, kisebb- 

 nagyobb vízszélen megszakad a nádas folytonossága. Tehát mintegy a keszthelyi vasút 

 állomása tájékától kezdve Fenék felé s tovább a somogyi és siófoki parton, egészen 

 Kenéséig a part nyilt, a víznek hullámzó tükrét nád az utazó elöl nem zárja el. 

 Erre, a mint mondják, a nádat a szél tarolja le (lásd 51. old.).' 



Azonban nádas itt-ott a Balatonnak déli mellékén is van, ha mindenütt egé- 

 szen a vízig nem terjeszkedik is, pl. Fenék alatt a Zala torkolatában, a Kis-Balaton 

 körül. Nádas a déli parthoz közel eső Nagy-Berek (Fonyód) ; nádas az álló-vizek 

 környéke Bogláron, a Sóstóé Siófok határál)an, nádas van Fonyód, Lepsény körül, 

 látunk nádat a Sió-csatorna szélén meg a Sió-bozótban Kilitinél. A somogyi part 

 rétjén alacsonyabb nád a rét füve közé keveredik, de a kasza fölcseperedni nem 

 engedi. A somogyi parton a nád helyett már jobb kaszáló rét van. Badacsony- 

 Tomaj partján és egyebütt a nádat a jószág legeli le, melyet inni a partra hajta- 

 nak. Néhol sajka-útnak vagy más czélra kivágják. Szántódon, a benczések major- 

 sága meg az állomás között a déli vasút töltése nádast szelt keresztül, itt mint a 



' LóczY L , Földrajzi Közi. 1894. 142 1. 

 ScHiMPER : Palacontol. végét. II. 393—98. old. 



