132 



Tapolcza lApteknője. 



másutt, kivált kelet felé, ritkaság vagy éppenséggel nem terem. Vastag, összefüggő 

 s az egész vízmedret kitöltő és eltakaró szőnyege sajátságos képződmény. A tapolczai 

 hely a bőjtfű tenyészésének — mely másutt konyhakerti salátafü — optimumát tárja 

 elénk, a kertésznek megfigyelni s bizonyos forrásvizeinket vele beültetni érdemes lenne. 



Tapolcza lápnövényzete a Balaton környékén ma is a legváltozatosabb. Sok 

 olyan fű terem itt, a minő a Balaton mellékén másutt sehol. A város alatt még 

 ma is nagyterjedelmü süppedős rétje van. 



Az egész lápos rét a vasmegyei Bozsok (Rohoncz) és Bucsu között elterülő 

 láphoz hasonlít. Itt is, ott is terem az igazi lápkedvelö Sesleria coerulea fehér deres 

 leveleivel, de nem az a faj, a melyet hazánkban ezelőtt így neveztek. Ez t. i. a 

 meszes hegyeinken gyakori közel rokon helyettesítője, a zöldlevelű, ó". varia (Jacq.). 

 Közös füvük a Menyanthes trifoliata meg a rozmaringfüz stb. Tapolcza bizonyos 

 növénye a régibb Rákoséval volt közös (Dianthus superbus var. rubicuiidus, a 70-es 

 években Erzsébetfalva és Soroksár között termett, a hol ma .szántott-vetett föld 

 van), míg a magasvidéki Primula farinosa e vidéken oly hihetetlen ritkaság, hogy 

 alig ismernó'k el valónak, ha szemünkkel a nedves talajon nem látnók! Különben 

 Sümeg völgyeiben is terem. Egészen hasonló termőhelye van a gánóczi savanyú 

 vízforrások mellett Szepesvármegyében. 



Azonban már a tapolcza-szigligeti ingovány is sokat pusztult. Tapolcza meg 

 az iní;ovány közt helyenként, sőt már bentebb a réten is zöldséget termesztenek. 

 A terjedelmes lápon, mely a Balatonig vonul le, ma keresztben és hosszában ásott 

 csatornák vonulnak végig, s a vizével a Balatonba sietnek. Szigliget fölött feltöltött 

 országút (postaút) szeli át és az egykor hatalmas lápot felső s alsó részre szakítja. 

 Most ez a kanális és út szeldelte ingovány helyenként még nedves, de már kevésbbé 

 lápos, s a déli résznek puha és süppedős rétszőnyegbe fészkelődő ritkább láp- 

 növényei eltűntek. Sok helyt kurta fü növi be, másutt magas gizgaz buján lepi el. 

 Tőzeget is keresnek rajta. Az északi rész még kevésbbé pusztult. 



Tapolcza rétjén nevezetes továbbá a következő fű, úgy a mint egymással ter- 

 mészetszerűen keveredik, határozott jellem nélkül : a Pcdicularis paliistris, Angelica 

 montana, Phalaris aruiidinacea, Carex stricía, Juncus effusus, J. ariiculatus, y. 

 obtusijiorus, Teiicrium scordiuni var. Paiinonicum, Fcstuca pratensis, Scrofularia 

 alata, Berula angnstifolia, Deschampsia caespitosa, Salix cincrca, S. rosmaiinifolia, 

 Caltha cornuta, Solanum dulcamarum, Odontites odontitcs, Medicago lupulina, Vale- 

 riána officinalis, V. dioica, Galium uliginosuin, G. crcctttm var. brachyastruvi, G. 

 palustre, G. aparine, Equisetum arvense, E. paliistrc, Ruinex limosus, Polygala 

 amarella var. cyclotheca, Cyperus Jlavesceiis, Potentilla anserina discolor, P. crccta, 

 Carex Davalliana, C. riparia, Succisa pratensis hirsuta, Epilobium hirsutum, E. 

 parviflorum, var. menthoides, Pulicaria dysenterica, Spaigaiiium neglectum. zeller 

 elvadulva, Serratula tinctoria var. lancifolia, Lycopus sublanatiis, Lychnis Jios cuculi, 

 Prunella vulgáris, Lysimachia niímvmlaria, L. vulgáris^ Plantago maior, Leontodon 

 hispidus, L. auiumnalis, Lotus tenuifohus, Achillea asplenifolia, Eriophorujn poly- 

 stachyum, Viola stagnina, Centaurea iacea var. phaeocoma, Carduus nutans. C. acaii- 

 thüides, Triglochin palustre^ Euphrasia Rostkoviana, Ulmaria tilinaria denudata, 

 Sangmso7'ba auriculata, Tetragonolobus, Hypericum tetrapterum, Tiifolium fragi- 

 ferum, Lathyrus pabistris stb 



A tapolczai réti láp egyik részéről Haberland az Österreichische Botanische 

 Zeitschrift 1861. évf 12. old. nyújt ismertetést. Lesencze-Szent-lstvándnál a rét 



