138 



A hövizi tündérrózsa, Hévvízen és a megfejtése. 



valóban megfelelt volna. Ha tehát az autor szava az ö saját növényével ellenkezik, 

 pl. a leírás kopaszát, álló-kelyhüt mond, az originálisnak gondolt növény pedig 

 szőrös, a kelyhe pedig hátracsapódik, nem az autor közleménye javítandó, hanem 

 az originális növényével történt hiba, ezt kell rektifikálni 



Elsö tekintetre meglepő, hogy nem az authenticus növény, hanem a leírás a 

 fő. Megegyezésük esetén nincs semmi baj. Ámde a földkerekség botanikusai a 

 növényfajt legeslegtöbbször a descriptióból ítélhetik meg és kivált a régibb autornak 

 originális növényét is láthatni vajmi kevésnek van szerencséje ! Tehát csak a meg- 

 előző négy pont szerint ítélheti meg a leírt növényt, e szerint állapítja meg, vájjon 

 az ő növénye vele megegyező- e vagy különböző. Néha a kétes fajt a közölt öt 

 pontnál még más is könnyebben földeríti, pl. a species nevében kifejezett értelem 

 vagy a descriptióban kitüntetett más körülmény. 



Ha e szerint a kétes Nymphaea Lotus L. megfejtését művelődéstörténet nél- 

 kül megkíséreljük, érdekes, hogy közeledünk a nagyváradi N. ihei-malis felé. 



1. Első tekintetben dönt az autor vagyis megnevező szava vagy leírása. 



Linné «Species plantarum»-a első kiadásának (1753) 511. oldalán közölt rövid 

 jellemzése (első sora) a N. Lotus-nak a következő : 



i-Nymphaea foliis cordatis, dentatis, FI. Zeyl. 194.» A «Flora Zeylanica» idé- 

 zéséből világos, hogy Linné első helyen a N. Lotus alatt ceyloni fogaslevelü tündér- 

 rózsát értett (3. ábra). Linné szavaiból és idézeteiből nem tűnik ki, szőrös- vagy 

 kopaszlevelü-e az ő lótuszvirága, de ha nagyon szőrös lenne, hihetőleg megmondta 

 volna. Hamarább kopasz vagy nagyon aprószörü növényre kell gondolnunk, mert 

 Linné PLUKENEX-nek egyik kopaszlevelü tündérrózsáját idézi, de a vörhenyes gyapjas- 

 levelűt,^ a melyen később N. pnbesccns Willd. épült fel, a N, Lotus idézetei közé 

 nem iktatta. A nilusi lótuszvirágot többen ^ mint kopasz növényt ismertetik, vagyis 

 éppen a N. theriimlis-t írják le lótuszvirág néven. 



Második forrás az autor idézte és helyeselte vagy maga közölte kép. 



E tekintetben Linné ALPiNO-nak ^ a nílusbeli, RHEEDE-nek pedig a malabári 

 növényről közölt képét idézi. A nílusi tündérrózsa, valamint Alpino képe a hazaival 

 teljesen megegyezik, Rheede pedig a Hortus Indicus Malabaricus 1692. 11. köt. 

 51. old. a keletindiai tündérrózsáról (ambel) világosan kimondja, hogy kopasz,^ a 

 visszáján piroslevelű s a közölt 26. kép, a hím meg a termő vázlatos rajzán 

 kívül, világosan a nagyváradi tündérrózsát ábrázolja. A kép idézete nyomán tehát 

 a N. Lotus kétségtelenül ismét a N. thermalis. 



A megfejtésnek harmadik forrása az autor megjelölte termőhely. Linné a 

 N. Lotus-i India, Afrika és Amerika meleg vizeiből közli. India alatt itt a többször 

 említett Nymphaea Malabarica nyomán Kelet-Indiát kell érteni. A termő hely sze- 

 rint tehát a N Lotus első sorban kelet-indiai (és ceyloni) növény. Nevezetes itt, 

 a mi figyelmünket idáig elkerülte, hogy a N. Lotus L Kelet-Indiában is hővizben 

 («in calidis») nő, tehát a nagyváradi termőhely az indiainak megfelelőbb, mint a 



' N. Indica foliis amplis, eleganter ad ambitum crenatis, subtus fúlva lanugine tectis, flore 

 albo simplici. Almagest. 267. = N. pubescens Willd : Spcc. plánt. II 1799. 1154. old. 



* Flore des Serres VII., 1851—52. 169. old. — Tkatinnick: Flóra 1822. 596. old. — .Axdrews: 

 Botanists Repository VI. 391., — Botan. Magáz. 1805 , 797. képe. 



^ Ilisíor. natúr. Aegypti. II. 1735., 77., 78., 80. (lotus Aegyptia), 75., 195. (Nymphaea seu 

 Nuphar Aegyptium, quae et lotus Aegyptia) képe! 



* « Fólia glabra, in recta parte viroris vivendi et nitentis, in adversa coloris rubri seu jecorini». 



