A bővízi tündérrózsa, Hévvízen és a megfejtése. 



139 



nílusbeli. Ez is nevezetes kapcsolat Kelet-Indiával, de egyszersmind világos bizony- 

 sága, hogy a N. Lotus meleg vizet kedvel s ezért nem terem meg akármely európai 

 vízben. A hó'vízben szó'rösségre szüksége nem lévén, lehet, hogy éppen a hőfok 

 nem engedi kifejlődni vagy korán mintegy leforrázza róla. 



Negyedik kulcs az autor idézetei. Linné számbavehető idézete rövidítve : 



*N. Indica crenata, flore pleno candido» Pluk. Almagestum. 1796. 267. 



«A^. Indica tuberosa foliis per marginem crenatis, fl. incarnato seu Lotus 

 Aegyptia Theophrasti* Burm. Zeyl. 173. 



<i.N. Aegyptiaca albai> Moris. Hist. III. 513. 



«.N. Malabarica alba^ Moris. Hist. 512. Eszerint a «Species plantarum» (1753) 

 előtt Linné ismét kiválóan indiai, malabár fehér tündérrózsát értett a N. Lotus 

 alatt, de a régibb idézetekkel a pirosasvirágú egyptomi lótuszt is hozzá foglalta. 



Ha a «Species plantarum» és Linné munkáinak többi idézetét is mérlegeljük, 

 megint csak azt tanuljuk, hogy Linné a kiválóan indus és malabári növényhez 

 Sloane nyomán még nyugat-indiai fajt is hozzácsatolt. 



Ötödik kulcs végre a megnevező herbariumi növénye. 



Linné herbariumi növénye felöl Flatt Károly ^ kérdezősködött s Londonból 

 azt az értesítést kapta, hogy Linné herbáriumában Nymphaea Lottis néven kétféle 

 növény van, t. i. N. Lotus autorum meg a N. odorata AiT. Az elsőhöz nincs fel- 

 jegyezve, honnan való. Flatt csak gyanítja, hogy egyptomi. A N. Lotus értelme- 

 zése közben e szerint a Linné herbariumi példája cserben hagy. De a N. odorata 

 lehet csak később került a N. Lotus mellé Linné herbáriumába. 



Látjuk ezekből, hogy Linné első sorban és nagyobbrészt kelet-indiai és ceyloni 

 növényt nevezett N. Lotus-nak, melylyel azonban a nilusbeli, valamint a magyar 

 hővízi tündérrózsa is teljesen megegyező. Kisebbrészt hasonló, de systematikailag 

 mégis különböző amerikai tündérrózsát is összefoglalt vele, t. i. a N. amp/d-t, 

 Salisbury, Paradisus 1805. No. 14, Annál. bot. II. 1806, 73 sub Castalia, DC. 

 Syst. II. 54, vagyis SLOANE-nak nyugat-indiai N. Indicd-ját. 



A N. Lotus L. Linné megalapítása szerint kétségtelenül species mixta (össze- 

 zavart faj) s volt és lesz botanikus, a ki ezért a név elejtését kívánja. Ilyen új név 

 a N. Aegyptiaca Opiz 1824 és Simk. 1890. ^ Magam, míg a kelet-indiai helyről 

 meg nem győződtem, a Castalia niystica nyomán N. niysticá-nak. neveztem. — 

 N. Lotus L. név azonban nagyobbrészt (pro maiore parte) a keletindiai meg a nilus- 

 beli tündérrózsára és csak kisebbrészint (pro minőre parte) vonatkozván a nyugat- 

 indiaira, a pro maiore parte nyomán mégis inkább fenntartható, fenn már azért is, 

 mert a mythosi lótuszvirágnak is megfelelő. A ki a név teljes elejtését kívánná, a 

 hővízi tündérrózsát az elsőbbség nyomán ismét csak N. mysticd-nak fogja nevezni. 



A systematicai parancsolatok segítségével, de kiváltképen Rheede munkájának 

 és képének a kulcsával oda jutottunk, hogy LiNNÉ-nek kelet-indiai lótusza az, mely 

 a nagyváradi hó'vízben meg a Nílusban is terem. A nilusbeli lótusz szőrezetét 

 számon kívül hagyhatjuk, mert különben is nagyon is lekopó félben van, alig látni. 

 Lehet, hogy a meztelen alak (N. thermalis DC.) is csak korán lekopaszodott, sőt 



' Pótfüzetek a Természettud. Közlönyhöz, 1895. 105. old. 



^ N. Indica fl. candido, folio in ambitu serrato, Sloane: Catal plánt. Jamaica, 1696. 120., 

 Hist. 252. — N. foliis amplioribus, profundae crenatis, subtus areolatis, Brown: Jam. 343. 

 ^ Lásd Pótfüzetek a Természettud. Közlönyhöz, 1894. 152. old. 



