A part rétje vagy kaszáló füve. 



145 



Minthogy a felláp gyakran felvidéken, az álláp Alföldön van, tehát geogia- 

 fiailag is jól szétválik egymástól, megfelelőbbnek tartanám vagy földrajzi névvel 

 (felvidéki és alvidéki láp) jelölni, vagy a láp elnevezését jellemző' vagy alkotó 

 növényzetéről kölcsönözni, mert ez a lápnak egyéb fizikai körülményeivel is egybe- 

 vág. Felvidékünkön sásos, csátés,^ szittyós mocsarat vagy lápot ismerek. Alföldün- 

 kön és dombos vidékünkön (Ecsed, Balaton- és Fertömellék stb.) sphagnumláp 

 vagy felláp nincs. 



A felláp vagy sphagnumláp (sphagnetum) az alkotij Sphagnum (tözegmoha) 

 nagy masszájától olyan, mint az óriás szivacs, tápláló vize mésztelen. A rá telepedő 

 növény egész sajátságos, inkább havasi lápnövény. 



Ilyen nálunk az Aspidium cristatum, A. deorsi-Iobatum, Oxycoccos, Empctrum, Molinia 

 cocrulea, Scheuchzcria, Calla, Scirpus alpinus. Andromeda, 'Carex paiiciflora, C. rostrata, C. 

 canescens, Eriophorum vaghiatum {E. Kerneri Ullep.), Viola pubinervis, harmatfü, Epilobium 

 palustre, Comariíni, Parnassia, Liguiaria, Pedicularis scepirum Carolimtm stb., a fásak közül 

 a törpe fenyő, a kárpáti nyírfa, Ahius gluíinosa, A. ptibesccus és var. Carpatica- a rozmaringfüz, 

 Salix pentaiidra stb. 



Az alföldi lápot meszes víz itatja, leginkább csátéféle fü (Cyperaccac), káka, 

 szittyó, nád és más kisebb-nagyobb pázsit alkotja, de közéje más ftí is keveredik, 

 a páfrányok közül az Aspidium thelipteris, külsőleg feketéllő, szenesedő tőkéjével, 

 az A. spinulosiiiii és a hely természete szerint sok szép virág. Mohája a vízi Hypnuni 

 vagy Atnblysteghtm, fája a kutyafa, a hamvas fűz, a kányafa, rozmaringfüz stb. 



Vindornyának a fája és más füve, meszes vize, valamint az egész alja ugyanaz, 

 mint Alföldünk ingoványáé, csakhogy most a tápláló vízforrása megszűnvén, száraz 

 rétté kezd alakulni. A 92. oldalon előszámított hegyi lápfüvei azonban alföldi 

 jellemét egész megváltoztatták és eredetét egész rejtelmessé homályosították. 



Vindornya tehát alföldi jellemű láp volt havasaljai növényzettel, ezért a réti 

 lápnak (síkláp) a sphagnetummal való áthidalása. Régi időben olyan is lehetett, 

 mint ma a Hévvíz, volt víztükre is, süppedős karimáján sok csáté, pázsit, nád és más 

 virágzó fü gyarapította a tőzegkeletkezést. 



XXIII. FEjEZET. 

 A PART RÉTJE VAGY KASZÁLÓ FÜVE. 



Keskenyebb vagy szélesebb rét az egész Balaton mellékén van, és pedig a 

 nádtalan helyen egész a vízig beterjed, a nádas parton pedig, a szárazabb talajon, 

 a nád előtt szűnik meg. Baromtenyésztésre a vidék a könnyű itatás miatt is czél- 

 szerű, de a bakonyi oldalon a parti lapály sehol sem nagyon széles, a szőllőtermelés 

 pedig a házi állattenyésztést a legszükségesebbre szorította. A nádas oldalon itató 

 helynek egy-egy darabot kivágnak, s a jószág az apró vad sarjunádat lerágja. — 

 Messzébbre terjed a rét a tótól Badacsony-Tomajnál, a szigligeti és tapolczai 

 teknőben, a Hévvíz lefolyása mentén s Fenék körül. Akaii és Szepezd környékén a 

 part köves és meztelen. 



' A felvidéki magyar nép íj-aVe'-ja a Sauergras; a balatonmelléki csádé = leveles gally. 



* Var. Carpatica Borb. ined. foliis obovatis obovaloque subrotundis, illis typi consjiicue 

 minoribus, apice rotundatis, inaequaliter denticulatis, hinc et inde obsolete biscrrulatis, iunioribus 

 subtus tenuiter pul)escentibus (Tátra-Széplak). 



10 



