A sós földi növények. 



147 



Fenék rétjén a Cardaminc deniala, Polygala comosa var. i?ibsemj>cri<irens, Sympkyíum 

 officináié, Valeriána dioica, Carex hirta, C. muricata, Medicago lupulifia, Rammcuhis Boraea- 

 mis, Lychnis flos cuculi, Plaiitago maior, Achillta aspletiifolia, Myosoiis palusíris, Linum calhar- 

 iicum, Melampsora liiii gombájával, Ctisciila epitliyimim, Althaea officinalis, Teíragonolohus, 

 Etythraea ziliginosa, E. ramosissima, Poleiitilla siipina, Riimex limosus, Giiap/ialiutn hilco-alhtnn, 

 Sienactis, Carex pscudocyperus, Berula, Bidens cermins, B. Iripariitus, a fás növények közül a 

 Salix amygdali7ia, S. alba terem. 



XXIV. FEJEZET. 

 A SÓSFÖLDI NÖVÉNYEK. 



A Balaton vize keretén szikes mező nincs, azért itt a szikes pusztának saját- 

 ságos kövér vagy fehérrel kérgezett növényzete (halophyton) sem terem. Azonban 

 az elpárolgó vízből maradt só áthatotta friss nedves parton, leginkább a nádatlan 

 déli részen, Kenésétől kezdve Keszthelyig, különösen pedig, a hol a pontusi réte- 

 gek agyagja (kenő földje) kibukkan, egész sereg sósföldi fü terem azok közül, 

 melyek hazánknak más mocsarai szélén vagy leapadó és kiszáradó talaján jellemző 

 és állandó szövetkezetet szoktak alkotni. Legkiválóbbja ennek a szövetkezetnek a 

 szép pirosvirágú cziczkafarka (Achillea asplenifolia, 39. ábra), a Buda marina, B. 

 média és B. i-iibra, az ezerjófű (Erythraea uliginosa és E. ramosissima), a Tcucriiim 

 scordium var. Pannonicum, Trifolium fragiferiim, Allium angulosum, Orchis palu- 

 stris, Odontites seroíina, Lythrum hyssopifolium, Polygonum amphibium ierrcstrc, 

 mind piros virágokkal, az Aster Pannonicus, Veronica Anagallis, V. acutifolia, 

 Mentha Pulegiiim kék vagy lila, a Balaton körül gyakori es jellemző Melilotus 

 dentatus. Plantago maritirna, Tetragonolobus siliquosrts, Lotus tenuifolius, Imila 

 Britannica, Rnmex maritimus, a Pulicaria vulgáris és P. dyseiitcrica, Scorzoiicra 

 parviflora sárga virágokkal, míg tengerparton is uralkodó a húsos halophyton közül 

 a kövérded Plantago maritima, Triglochin palustre, Chenopodium botryoides, Ch. 

 glaucum, Ch. acimiinatum, Ch. intermedium, Atriplex microspermuin, A. roseum, A. 

 salinum és más laboda, az Euphorbia Gcrardiana, Kochia prostrata, Lepidium rtcderale, 

 L. graminifolium, Reseda luteola terem itt. Itt-ott a szárazas-termetű Equisetum ramo- 

 sissimttm surlófü gyakori, másutt a Cirsium arvcnse var. perhorridum állománya 

 szúróskodik, Szántódon pedig a nedves sós parton a fehér mályva olyan tömén- 

 telen, hogy már évek óta szegény asszony árendálja és orvosságnak valót vagon 

 számra gyűjt és küld belőle. A fehérvirágú Samolus ritka, a hazai Silene multijiora 

 csak réten, Lepsény és Balatonfő-Kajár közt, valamint a siófoki Sóstónál terem. 



Egyik jellemző füve a Balatonpart sós, homokos talajának a Scirpus pungcns 

 nevü alacsony káka, mely másutt csak kevés helyen terem az országban. Bővebben 

 és nagy seregével övezi a nedves partot a közönségesebb Sc. mai'itinms, míg a 

 Hordeum Gussoneanum, Senecio dorius és Cyperus Pannonicus ritkább. 



A másik sósföldi szövetkezet a szürke káka vagy csuhucsáté (Scirpus Holc- 

 schoenus) már a szárazabb boglári parton szittyókkal { Juncus Gerardi, J. ranarius), 

 sással (Carex Oederi, C. jiacca), különösen pedig a magas lápszövövel (Cladium 

 Mariscus) keveredve, míg más társa, mint a Carex pscudocyperus, C. secalina, C. 

 distans, Scirpus Tabernaemontani (sziki káka), Sc. maritiv/us, Aira caespitosa, Atropis 

 distans, Crypsis aculeata, Cr. schoenoides, Schoenus nigricans, Rumex odontocarpus, 

 hol a víz szélében, hol a nedves parton terem. 



10* 



