160 



A szárazparti növények szervezkedése. 



Mivel liazánk éghajlata a nagy virág növesztésére alkalmas, nem csoda, ha nagy- 

 virágú mályvát, Orlaya grandiflorá-x., Fumaria prehensilis-t, F. officinalist, pipacsot, 

 Convolvulus Cantabricus-t a Balatonmellék is befogadhatta, s hogy itt a nagyvirágú 

 kerti dísz szépen boldogul. 



A Balaton mellékén ezzel szemben elég gyakori a tökéletesebb fű virágának 

 tökéletlensége, illetőleg sziromtalansága (Scleranthus, Paronychia, Herniaria, Alche- 

 milla, Poterium, Sanguisorba) is. A virág alkalmazkodásában említésre méltó a szá- 

 razas takaró, a melyet közönségesen szabnavirág rvak mondunk. Ilyen Xei'anthe- 

 mum annuuni, Helichrysum arenarium, a csarab. Cai-lina, bizonyos tekintetben a 

 fátyolvirág ( Gypsophila paniculatd), meg az Echinops Ruthenicus is, a melyet szá: 

 razas külsejéről a siófoki nép forgácsbirká-n?L\í^ nevezett. Az ilyen szervezkedésnek 

 azonban ma csak a töredékét látjuk a Balaton mellékén. 



A fűnemüek leveleinek alakbeli eltérése aligha e vidékhez való alkalmazkodás, 

 kivéve azt, a mit majd hátrább a havasi növényekről mondunk. Az azonban gyakori 

 a Balaton mellékén is, hogy forró nyáron sok növénynek alsóbb levele leszárad 

 vagy lehull, hogy kevesebb kipárolgó felszíne maradjon ; másé (bodros tölgy, 

 Erigeron crispulus) nyáron bodrosodik. 



A növénynek mai alkalmazkodása, valamint a termó'helylyel való összefüggése, 

 a minek alapján a honnanvalóságát megítélhetjük, legjobban kifejeződik a külső 

 mezén: szőrösségén vagy kopaszságán, élénkzöld vagy deres színén, szúrósságán, 

 szelídségén stb. 



A vidék eredeti füvei legtöbbjének, kivált a mész ősi sziklatöröinek, deres 

 bevonata (glaucedo) van, azért rendesen fehéresek. 



Ilyen az Aeíhionema, Festuca pallens, F. glanca, F. vaginát a, F. Vallesiaca, a Dtanf/n4í 

 serotí?ms, Aríeinisia saxatilis, Tlialictrum maius, Iris prítnila, a Seseii, sőt a nedvesréti Sesleria 

 coeruiea, valamint sok pusztai vezérnövény {Gagea pusilla, árvalányhaj, h-is arenaria, Gypso- 

 phila arcjiaria, Liintm g/abrescefis stb.") is. 



Bekérgezése (incrustatio) van az Equisetum 7'a7fws7SsÍ7tium-\\ak, viasza a P7-ivi7ila 

 fa9'Í7iosa-nak. Épen a vidék sajátja v. jellemzője nem elvenzöldszinű {Sesc/i leuco- 

 sper7itum, ArteTnisia saxatilis, Cyiioglossiwi Hae7ikei, Knautia canescens, Galiu7n 

 Mollugo var. pyc7iotrichum, Cytisus Aust7'iacus). 



Elég gyakori a Balatonmellék hegyein, mint közös vonás vagy öröklés, a 

 sűrű, fehérlő molyhos ruházat, vagyis a Jiófchérke-alakzat, az a külső mez, a melyet 

 a mediterrán, valamint a havasi ftí is nem ritkán magára ölt, úgy hog}^ több növé- 

 nyen közös eredetük bélyegének tekintendő. Ilyen a gumós Ra7iuiicuhis Illy7-icus, 

 a Mic7-opiis, Co/ivolvulus Ca7itab7-iciis, Co707ia7-ia tomc7itosa a mediterrán vidékről, a 

 G7iaphaliu77i sylvaticuTti és Pidsatilla a magasabb vidékről, az Arteviisia Pontica, 

 A Aust7-iaca, Cytisus aggrcgatus keletről ; de az innen behurczolt fű és kóró 

 is gyakran fehéresmolyhú, mint a pemetefű, Salvia Aetkiopis (barlanglapu), Stachys 

 Ger7na7tica, Althaea paliida, Lavatc7-a. A Potmtilla Í77ipolita, A7-te7/iisia ca7ii- 

 pestris és Filago valószínűleg elközönségesedett mediterrán. A fű sűrű moholymeze 

 tavaszkor védelem, nyáron pedig a kípárolgás gátlója. A Helich7ysii7/i a7-e7iarÍ7ivi 

 meg a Xera7iíhe77tU77t aimuu77i molyhosságához a szalmavírág járul. 



Sőt a molyhavetö növény is jellemzően jelenik meg a Balatonnál, és pedig 

 nemcsak cserje, pl. a birs, a madárbirs, almafa, berkenye, a fanyarka, Populus vil- 



A forgácsfánk is szárazasat jelent 



