164 Az el- és behurczolásva való szervezkeHés. 



munkát is teljesít, a földbe való természetes beültetödést is végzi. Ennek ismeretes 

 példája az árva lányhaj sodort s fent pelyhes bokrétája. Hasonló, de egészen más 

 morfológiai szerv a Gcuvi ui-bamtvi maradandó bibeszála. 



Több növénycsaládnak (valerianaceae, érdeslevelüek, ajakosak, Scle?'anthaceae, 

 Verbenaccae, ragadósszelű kelyhével a lenfélék, vitorlásvirágúak, Hypericaceae) a 

 kelyhe maradandó s nem.csak a fejledezö gyümölcs védelmezője, hanem több 

 génusz kelyhén kemény, görbült avagy szúródó serteszó'r van [Heliotropium, Asperugo, 

 Echiiivi, Aiichusa) vagy a kelyhe foga alakúi ilyen szúródó vagy horgas szőrré. 

 A Valerianclla kamata ennek segítségével jutott délró'l a Balaton mellékére. A 

 Marrubiuvi zndgare, Galeopsis, Ballota nigra, Leoiiurus, Chaituriis stb. ezért követi 

 a baromjárást és baromállást. A gyengébbszörű Ballota subinitis és B. alba 

 kevésbbé terjed az országban, az utóbbi Fiume körül gyakori. A Trifolium fragi- 



fermn, a varjúmák, kakasczimer stb. 

 kelyhe felfúvódik, könnyebben szétter- 

 jed, útközben összetöredezve a magvat 

 kihullajtja. Ezért mind seregesen nó'. 



A gyümölcs szervezkedése a Bala- 

 ton mellékén a széthurczolásra szintén 

 nagyon szembetűnő'. A papmonyafű 

 felfúvódó és záró kelyhe feltünhetés 

 czéljából őszre megpirosodik, mint a 

 szamócza stb. álgyümölcse. De sok fű 

 termésén nagyszámú kemény, szúródó 

 vagy horgolódzó szőr van, kivált az 

 ernyősek (Orlaya, Torilis), érdesleve- 

 lüek (Lappula, Rocheliella), keresztesek 

 (Coronopus) családjában. Túl a Dunán 

 sertéstermésű pipacs is terem. A lu- 

 czerna sima termése csavarulatairal szo- 

 rúl bele a holmiba vagy a szőrbe [Me- 

 dicago erecta). 



A fészkesek (aszott, bogács, Thrmcia, 19. ábra, Hicraciuvi) meg a hélyakút- 

 félék bóbitája szintén a széthurczolásra, a vízben lemerülés meggátlására való, de 

 sok fészkesvirágú növény bóbitája ragad is, mint a farkasnyilfú'é. Némelyiké egész 

 kifeszített nyeles ernyő (gyermeklánczfü, bakszakáll, Scorzonera stb). A fészkesek 

 nagy számát és széleskörű fenmaradását és földrajzi elterjedését termésöknek a 

 szétterjedésre czélszerü felruházása okozta. Ilyenforma ernyőfüggelékkel terjed a 

 barlangófű vagy Salsola termése is. 



A maradandó bibeszál is lehet tapadó (kökörcsin, iszalag, Genm, borzas kata), 

 de még inkább beszúródó szerv (Ceratocephala, a gémorr sodort csőre). Sőt a 

 vékonyka hegyes gyümölcs maga is nemcsak a juh szőrébe, hanem a húsába is 

 be.szúródhatik, mint az árva lányhajé, s már a birka vesztének is volt okozója. ^) 



A Potcrium polyganum termésszeme meg a szarkaláb magva mintegy pik- 

 kelyezett, az ökörfarkkóróé érdes, a Geránium rotundifolinvi var. trichospermuvté 

 szőrös, az Iipilobiutn-énak szőrüstöke van (19. ábra), tehát tapadhat vagy a szél 



' HABKiiih névtelenül: Vom Schadcn dcs Pfriemengrascs. Pest, 1825. 



42. ábra. A golj'aorr termésének {a, c) a közép- 

 ponti tengelyről b rugószállal való lefoszlása 

 és a mag (d) kiszórása, a a kiesést megelőző 

 pillanatban, c, d kiröppintés után. 



