168 



Az északi és déli part ellentétessége. 



is könnyen mozgó homok (Zamárdi, Boglár Várhegye), a mi szintén az állandó 

 és változatos befüvesedésnek a gátja. Növényzete a parton nagyobbrészt egyszikű, 

 s mint megvénhedett kevcsbbé változik, egyebütt inkább újabbkori keveredés. Itt 

 a növényzet eredeti önállóságát csak a nem munkált sós talajon, a tó vizében és 

 környékén tarthatta meg, a munkált földön, mezőn, a geológiai korra és minó'- 

 ségre tekintet nélkül, mindenféle fű és gizgaz össze-visszakeveredik, a mely az 

 embernek nyomát, lakását vagy munkált helyét szokta követni. Jellemző növény- 

 zete a déli partnak kevés, a kultúra régen kiirtotta. Csak a hol az ember a földet 

 még nem tartja érdemesnek munkálni, ott van kevés déli vagy keleti növény, pl- 

 a boglári hegyen. A déli parton van az alluviális homokgát, néhány tó, a pusz- 

 tulóban lévő Nagy-Berek. 



A déli partnak, különben a parttól távolabbra esö ingoványosabb és nádas 

 helye épp úgy nem maradt bántatlan, mint a szántott-vetett helye. A lecsapolás, 

 tözegásás számos növény pusztulásának okozója volt, (L. még a XV. fej. a 123. old.) 



XXX. FEJEZET. 

 VISSZATEKINTÉS A SZÁRAZ PART FLÓRÁJÁRA. 



A Balatonnál hallottam a nép ajkáról azt a nótát, hogy : 

 «Kék nefelejts virágzik a tó partján.* 



De a szives olvasót a Balatonpartnak olyan helyére is el tudnám vezetni, 

 a hol a szép nefelejtshez közel a csúnya és szúrós szerbtövis terem. Ki hinné el, 

 hogy ez a nagyon eltérő két fű együtt, egy helyen teremtődött volna. ^ Bizo- 

 nyára egyik se itt keletkezett, úgy került ide, a szerbtövis épen messziről. 



A jelen a múlt romján épül fel. A Balatonmellék befüvesedésének földerí- 

 tése és növényzetének kellő módon való megítélése érdekéből a múltra kell vissza- 

 tekintenünk. Szükség lenne a növény keletkezésének, az első helyének, a földrajzi 

 szétterjedés centrumának és megindulásának, valamint az első flóra keletkezésének, 

 megalakulásának és helyének ismeretére, de ezt a végtelen multak homályából a 

 kezdet ismerete nélkül aligha leplezi le egyhamar valaki. 



Grisebach ^ a növénycsíra meg a növényzeti köztér eredetét költőies eleven 

 színnel képzeli, csaknem mint a paradicsomot. Az első csíra szerinte csak bizonyos 

 helyen szóródott ki, ilyen azonban symmetria nélkül elszórva számtalan volt, mint 

 a csillag az égboltozaton, s mindegyik bizonyos szerves alakot teremthetett. Ez az 

 ősvegetatió centruma (Schöpfungs- oder Vegetationscentrum), a hol a szervezet, 

 a faj támadt, s a honnan a szétterjedés megindult volna. 



Ilyen keletkező vagy teremtő vegetatió-köztérnek azonban a földön nyomába 

 jutni nem tudunk, annál kevésbbé nem a Balaton mellékén. A mit ma látunk, 

 mind nagy, múlt változások hirdetője ; a növény nem a mostani viszonyok közt 

 teremtődött vagy keletkezett, minden a mult élet és változások maradéka A/a 

 mindenütt csak a fenmaradt, előbbitől való élet ismétlődését és megújulását látjuk. 

 Egy-egy természetes vidéken az egyformább szervezetűek maradtak fel, sőt szer- 



' Dic Vegetation der Erdc. I. 3. old 



