172 



A Balatonmellék /JóráJAnak őskora. 



salesy csoportja mind hazánkban, mind a Balaton mellékén. Többnyire apró 

 s nagyobb bokrok vagy kis fák, melyek nem csak közel systematikai rokonságban 

 vannak egymással, hanem földraizi elterjedésök is jellemző hazánkban. Kellett időnek 

 lenni, a midőn a Rosales csoport még több tagjával Európában és hazánkban 

 virult és tagosult, ma tetemesen szétoszlott, meg is fogyatkozott, de mégsem 

 annyira, hogy egykori uralmának jelleme végképen eltűnt volna. A Crassulaceák 

 közül a Sedum Hillebrandii, a ribizkefélék közül az egres, a rózsafélék közül szá- 

 mos apróbb-nagyobb rózsa, szeder, több Potentilla^ a mandulafélék közül a törpe 

 meg a török meggy, több almaféle és vitorlásvirágú kisebb-nagyobb cserje, utóbbiból 

 a zanót, Genista, mind jellemző s más idő és klíma maradéka. 



A Balaton mellékén tehát az ősidők különböző szakában más-más növény- 

 zet volt. Némely korszaké talán nyomtalanúl elpusztult, sokéból egyik-másik nap- 

 jainkig felmaradt. És ez a különbözőkorú növénymaradék egymással s a termé- 

 szetes úton-módon nem régiben idekerült ujabb polgárokkal vegyeledett és így 

 alkotja a mai vegetatió tarka keverékét. 



XXXI. FEJEZET. 

 A BALATONMELLÉK FLÓRÁJÁNAK ŐSKORA. 



A Balaton mellékéről ősnövénytani anyagunk és bizonyítékunk nincs, de 

 még ha volna is, nagyon bajos annak az időnek növényszövetkezését megállapítani, 

 a melyből az őskori maradvány való. A kövült maradék vagy másolat az össze- 

 függő flórát, eredeti termőhelyét, hajdani hegyi régióját elő nem tünteti. 



A Balatonmellék őskori flórájára csak a ma itt élő növényzetből tudunk 

 visszakövetkeztetni, a mostani flórának olyan fajaiból, a melyek ma jellemzően 

 más flóravidék (havas. Balkán) vezérnövényei is, úgy hogy a Balatonhoz való szár- 

 mazásukat más régibb időből magyarázhatjuk. Az is természetes, hogy csak a ma 

 ismeretes flóratagjait vehetem figyelembe Európának. Ezen az alapon csaknem tel- 

 jesen bizonyos, hogy hazánkban s a Balaton mellékén a mai flóra kiváltképen két 

 természetes flórának maradéka és újabb alakulása, a havasi flÓJ-ác meg a balkáni 

 vagyis visszavonúlt magyarföldi flóravidéké. 



A mediterrán flórát, mint külön tagot egyelőre figyelmen kívül hagyhatjuk, 

 kivált azért, mert a mediterrán és balkáni flóra között lényeges különbség nincs. 

 Számos közös kincsök van, de nagyon sok mediterrán növény a hegység felsőbb 

 régióiban, valamint az örökzöld határon túl is tetemesen továbbra terjed a Balkánon. 

 A mediterrán flóra a szerint változik, a mint a hegyen fölfelé, vagy a kontinensen 

 befelé a termőhely másforma lesz. Keleti és nyugati részén más-más elemekkel 

 bővül, az ellenkező tájról más-más polgár sereglik össze. A mediterrán flóra 

 inkább a mély tengerparti vidéknek örökzöldekkel bővelkedő vegetatiója. Ha a bal- 

 káni meg a mediterrán flóra között ma sincs nagy és éles különbség, következ- 

 tetésünk elég bizonyos, hogy eleinte, midőn a növényfaj száma kevesebb és az 

 elterjedése egyenletesebb volt, e mai két flóra még ennyire sem különbözött egy- 

 mástól, hanem az egész egyenletesebb (ösbalkáni flóra) volt, azután a tengerpart- 



' En'gi.er : Syllabus der Vorlcsunycn, Gro.sse Ausgabe 1892. 115—25. old. 



