180 



A Balatonmellék növényősei. 



egymagok seregesen és egyenletesebben terjeszkedhettek szét. Ezt a régi saját- 

 ságukat, régi társas szövetkezésöket máig megőrizték. Hogy támadt az első virágzó 

 növény, hogy alakult az első növényszövetkezet, nem bizonyíthatjuk, de a régi 

 társas életmód bizonyos régikorú növényekről biztosan következtethető. A régi- 

 korú, kevesebbfajú növénynek nagy masszájával kellett hódítani; 0I3' életküzdelem, 

 a minő ma számtalan növényharczos közt hevesen folytatódik, akkor a kevés faj 

 között ki nem üthetett. A hol részkövetelö, feltartóztató nincs, ott a hódító terje- 

 dett s terjed ma, kedvező helyen akadály nélkül akármely növény is, 



A sereges együttnövés, a növényzetnek társas egyneműsége tehát eredeti ősi 

 állapot, melybe később, a növénycsoportok és fajok szaporodtával s a termőhely 

 változatosabbodásával lassanként más fajok keveredtek, területet hódítva jobban 

 elhatalmasodtak, az eredeti polgárt a maga helyén többé-kevésbbé korlátozták vagy 

 félre szorították s a vegetatió lassanként mindig tarkább lett Ma egy szép virágos 

 réten vagy hegylejtön számtalan fajt olvashatunk össze, de köztök bizonyos ural- 

 kodóbbak, mint régiebb odavalók mégis fölismerhetők. 



3. A mely növény ma akárhol, akárminö földben és éghajlat alatt megterem, 

 sőt gyakori, annak régisége számításba nem jöhet. Gyakran az alluviumot követi 

 s minthogy keresztlevelét megszereznünk lehetetlen, az ilyet folyó korunk növé- 

 nyének kell tekintenünk {Erigeron Canadensis, Oenothera biennis, szerbtövis, pász- 

 tortáska). De a mely növény akárhol meg nem terem, a melyiknek nincs alkal- 

 mas széthurczolója, olyan helyen él, a honnan szét nem hurczolódhatik (havas), 

 vagy más szűkebb elterjedése van, vagy a melyik bizonyos megegyező, de távolabb 

 helyen is nő, mint a Senecio umbrosus a Velebiten, a Fátrában és Lucski körül; 

 az ilyennek, mind a korát, mind az elterjedését nagyobb figyelemre kell méltat- 

 nunk s a geográfiai és geológiai származását kell kutatnunk. 



Ugyanilyen figyelmet érdemelnek a sziklák növényei is A sziklának közön- 

 ségesen ismerjük a korát. Növényei között ugyan lehet újabb odahurczolás, de ha 

 az ilyent a szikla ősjogos polgáraitól óvatosan megkülönböztetjük, az odavaló 

 ősjogos polgárok korszakát, ha nem is teljes bizonyossággal, de a szikláéval körül- 

 belül egykorúnak mondhatjuk. A mely növény csak a szerpentinen, másodkorú 

 mészen maradt fenn s a mely e sziklákon kívül más sziklán meg nem terem, arról 

 föltételezhetjük, hogy sziklájával együtt valamely régibb kornak életküzdelméből 

 menekült meg. Ez a palaeontologiával sincs ellentétben, mert a másod-, harmad- 

 és negyedkor növényei a maihoz már tetemesen közeledtek, vagy vele teljesen 

 megegyezők voltak. A fönnmaradás systematikai tekintetben is annál nevezete- 

 sebb, mert a fönnmaradtak közt belső rokonság van, egy családba tartoznak (alma- 

 félék, ernyősek, rózsafélék, vitorlásvirágúak), tehát nem gondolhatjuk, hogy időnkint 

 összevándoroltak volna ide, hanem keletkezésök centrumában vagy hozzá közel 

 tagozódtak szét. Más kóbor, azaz sokféle talajon megtermö növényről ezt nem 

 állíthatjuk, kivált lia mindegyik más családból való. A balatonmelléki sziklák közül 

 a mész növényzetét ily régiségnek kell tekintenünk, már azért is, mert bennszülöttjei, 

 azaz másutt ismeretlen jellemzői is vannak. 



Nagyon elején vagyunk meg, hogy a növényzetnek biológiai magatartásából 

 a múltra nézve következtetést vonjunk, pedig a hogy a növény a múltból fenn- 

 maradt, ép úgy az életviszonyaiból is kellett részletnek visszamaradni, a miből 

 kivált a múlt klímájára visszakövetkeztethetni lehet. Nagyon figyelemre méltó, hogy 

 a hagymás liliomvirágú níivények virágzását, a hazai sáfrányt is ide értve, forró 



