184 A Bn latonmellék geológiája s talajának összefüggése a növényzettel. 



volt a kortársa. Mint gyengébb-szervezetű vízi füveknek, melyeknek most systema- 

 tikai rokonsága meg van szakadva, a földön, a földben is könnyen nyoma veszett, 

 csak a siófoki partban lelték némi maradványát. De ezekből már az utókor se 

 fog sokkal többet földeríteni. A sikérebb víz vagy az öspart és ösláp keményebb- 

 szervezetű és rostos növényeinek szervetlenedett maradéka a tőzeg; nagyobbrészt 

 az egyszikű füvekből és kórókból alakult. Ennek részletes tanulmánya a Balaton 

 múltjára bizonyosan vetne még némi világot. 



Az ellenben bizonyos, hogy a midőn a diluviális tónak és vizenyős partjá- 

 nak a mai vagy a maihoz hasonló növényzete alakulni kezdett, már akkor a kör- 

 nyező hegyen epochák növényzete virított el, akkor a mai vegetatió egyes faj 

 kivételével már megvolt és fajilag kialakult vagy megújult. A nedves parton 

 kivált az egyszikű füvek tulnyomósága vehető észre, melyek nagyon hosszú élet- 

 küzdelmet vívtak itt ki fölmaradásuk érdekéből. Kétségtelenül ők meg a páfrányok 

 itt a nedvesebb partnak a legősibb növényei, részben valószínűleg még a pontusi 

 tenger mellékének füvei is. 



De az egyszikű füvekből a vízszinttől feljebb szárazi növények (pázsit-, sás- 

 félék), s a kiválóan itt termő fákból és endemikus füvekből következtetve, a hegy 

 magasabb regióiban más száraztéri növények is támadtak, vagy másutt keletkezvén 

 ide jutottak. 



A Balatonmellék befüvesedése bizonyára már a fanerogám növények, az egy- 

 szikűek idejében történt meg, jóval a tó keletkezése előtt. Lent az egyszikűek 

 kevésbbé változtak, a hegynek különböző regióiban a kétszikűek jobban tagozód- 

 tak. A hegy növényzete régibb, mert a part a tenger után füvesedett. 



A Balaton-felvidék szikláin termő régibb-időbeli növény, mint pl. az Aethio- 

 nema, az Ai-tcmisia saxatilis^ Thalictrum maius, Seseli leucospernmni^ a Scilla 

 aiiíumnalis, Sternbergia vagy a Badacsony szikláit bőségesen elborító Alyssurn 

 Arduini stb, a déli, keleti vagy nyugati parton, általában a fiatalabb partmelléken 

 meg nem terem; viszont a vizenyős part füve csak a hegység völgyeinek nyirkos 

 talaján nő meg, nem a sziklás száraz helyen. Azonban e termőhelybeli osztakozá- 

 son kívül, mely akárhol, másutt is megvan, a Balatonmellék növényzete a talaj 

 szerint nem nagy mértékben változik. A mészhegység növényzete természetesen 

 merőben különböző és egészen eredeti, a kemény bazalté is innen ered. 



A másodkori mész- és dolomitszikláknak határozottan önálló növényzete van, 

 olyan, a minő másutt csak a Balatonmellék lejtőivel egykorú és szerkezetileg 

 egyező szikláin (Budapest, Vértes stb. Horvátország mészszikláin) virúl. Ez a mész 

 ősi növényzete s hazánk flóraterületeinek egyik legrégiebbike és legérdekesebbike. 

 Ez a sajátságos flóra a kiváló magyarföldi növényzet, a magyar flóravidék jellemző 

 öve. Itt nyilatkozik a magyar és balatonmelléki flóra, a havas vidéken meg a 

 homokon kívül, legnagyobb eredetiségében. 



A pontusi földrétegek némely helyén a vegetatió kisebb-nagyobb darabon 

 bántatlan, s majd az oroszlánhaj (Sttpa capillata) fehéres szálai, majd a Cytisus 

 Austriacus meg a Ta7'axacum serotinum sárga virággombja, az Orlaya grandiflora 

 fehér ernyői, a vasvirág lilapiros virágsugarai tarkítják. E Cytisus (zanót), Taraxacutn 

 meg az oroszlánhaj a pontusi, harmadkori talajnak annyira jellemzője, hogy ezt 

 már távolabbról is megismerteti. A hol ők nőnek, kétségtelen pontusi emeletből 

 való a termőföld. A liagymás és gumós növény {Sternbergia., Alíuiin moschatum. 



