186 



A flóra változása a hegység kopásával. 



s mai ottléte e sok, de részben ismeretlen változás eredménye. A flóra sorsára a 

 sok közül a hegykopás vagy letarlódás (denudatio) ^ a nevezetesebb. 



Valamely hegység, pl. a Bakony magassága, alakja, valamint az eredeti növény- 

 zete öröktől fogva nem az és olyan a minő most. Az első miocén tengernek 

 Szerbián, hazánkon és Ausztrián való terjedése előtt a Bakony a déli mészalpokkal 

 volt kapcsolatban. Kőszeg és Fürstenfeld között magasabb hegyek emelkedtek, s 

 alpesi flóra borította."' A mediterrán időben a Balatonmellékén, sőt talán ennek a 

 helyén is nagymagasságú hegység lehetett, s ennek az időnek a végén, az alsó 

 miocénban, a magyar Alföld lesüllyedésével együtt mélyedhetett alá (Lóczy levél- 

 beli tudósítása, 1893. aug. 21.) A nagymértékű lerakódásokból ítélve, a diluvium 

 idejében a hegység jóval magasabb, a folyó nagyobb és erősebb lehetett, az 

 éghajlat pedig bizonyosan nálunk is hidegebb és nedvesebb volt, mint ma, mondja 

 Inkey i. h. 12. old.'' A természetben, a növény és növényzet alakulásában lassú, 

 de örökös és szakadatlan változás uralkodik. A hegynek mindenféle alakulása és 

 változása a befödözött flóra megalakulására, fennmaradására avagy megváltozására 

 sokat hatott. A föld talaja sem állandó. A termő földet a természeti erők, kivált a 

 víz szerteszét hurczolják Egyik helyen a felsőbb réteget ragadja el, másutt a felsőt 

 takarja el vele, máskor különböző réteg földjét sodorja magával. A földdel együtt 

 a csíra is új helyre jut, eltemetodik, csírázhatik, virágozhatik, vagy e nélkül meg- 

 semmisül, általában véve az ily kelletlen úton nagyon különböző sorsra juthat. 

 A hegységnek az a termő földje, a melyben a legelső virágai kicsíráztak, ma már 

 alig van eredeti helyén, se nem az az eredeti növénye, melyet most a leghozzáfér- 

 hetetlenebb helyen is fölkereshetünk és ott jellemzőnek vagy akár bennszülöttnek 

 gondolunk. Hová lett a hegynek eredeti első magassága, az első virága ? 



Az idő vasfoga (eső, légkör, fagy stb.) a hegyet keletkezésének kezdetétől 

 fogva emészti, a sziklát mállasztja, a vihar, zápor, a rohanó víz stb a termő földréteg 

 legfelső szinét a hegytetőről lesodorja. Ezredeken és milliókon keresztül ez a 

 lassúcska, évenként, sőt századokon keresztül föl sem tetsző működés és változás 

 eredménye végre nagyra nőtt, a hegy tetemesen kisebb lett, de vele a növényzete 

 is lassacskán együtt változott. A növényzet tehát, mint földünknek legfelsőbb taka- 

 rója, a hegységgel együtt nagyon alá van vetve az elhurczolásnak, átalakulásnak, 

 sőt a teljes elpusztulásnak is. 



Az ősibb hegyek aljában és csúcsán, a levegőnek más-más régiójában, bizo- 

 nyosan merevebb ellentét volt a növényzet fizikai föltételét, valamint az uralkodó 

 flórát tekintve is, mint a mai időben. Hogy minők lehettek valaha az őshegyek és 

 a vegetatiója, e tekintetben én, mint pozitív példára, földünknek ma legmagasabb 

 hegységére, a Himalájára gondolok, a melynek növényformatiója ma a legszámo- 

 sabb, vegetatiója a legváltozatosabb 



A Kárpátok legelső fölmerülésének növényzetéről, sőt az azután következő 

 időéről is csak a mai viszonyokból sejtünk valamit. A mint a Kárpátok bérczével 

 számos növény a magasabb régióba emelkedett, több fajnak az átformálódása meg- 



' Szabó József, Geológia 652. old. 

 Kern-iír: a 173. old. 2) alatt i. munkájának 24. old. 



■■' « Földünknek minden egyes része akár rögtön, azaz erőszakosan, akár lassanként és mintegy 

 észrevétlenül változik .... egykéi századon át gondosan gyűjtött észleletekböl megtudliatnók és 

 majd számtani biztonsággal meg is határozhatnék hegycink évezredek előtti alakjait cs magasságait.* 

 Kó.MER Fl.: Akad. Értesítő. II. 194. old 



