Flórahatárok kereszteződése a Balaton mellékén. 



195 



2. Másrészről a Mura meg a Dráva, még jobban délre pedig a Száva völgye, 

 körülbelül két foknyi szélesség övére esö tágas térség, a mely a havasi növényeket 

 tápláló Keleti-Alpok közép (nórikumi) és déli (Kami-Alpok, Karavankák, Juli-Alpok) 

 tagozatját szeli át, a vegetatiót hazánkban is északibbra és délibbre választja. 

 Amaz a havasaljai (nórikumi), ez a délibb növényeket fejlesztő illyr flóravidék 

 (dicio florae Noricac atque Illyricae). 



Ez a választék a fentebb kijelölt meridionális természetes határt keresztben vágja. 

 A Mura felsőbb folyása a Balatonnal egy irányba is esik, de a választék, a Dráva 

 meg a Száva mentén jobban délkelet felé halad s a Balaton mellékét elhagyja. 

 Kernek ^ a flóra tagjai között kézzel fogható határt keresvén, az illyr flóra észak- 

 keleti határául a Dráva folyását tűzte ki. A Dráva azonban az illyr flóra terjedel- 

 mének nem természetes választéka, mert árterén kívül mind a két partján, még a 

 somogyi és zalai halmokon és völgyekben, Baranyában, sőt Vasvármegye déli 

 határán is ugyanaz a növényzet jelleme. A Dráva meg a Száva mellékének növény- 

 zetét, a jellemet tekintve, e vármegyékétől elválasztani nem lehet, vagy ha az 

 utóbbiakét a Karszt bérczeiével összekapcsolni idegenkednénk, akkor a horvát és 

 szlavón, valamint a szomszéd magyar alvidék növényzetét külön tagozattá kellene 

 egyesítenünk és a Karsztétól elválasztanunk. De a Karszt alacsonyabb helyein is 

 majdnem ugyanaz a növényzet, mint a Dráva és Száva síkján, a Balaton déli 

 részéig, sőt az idáig kiterjesztettem illyr flóravidéknek a Mecsek, Zengő meg a 

 Papuk oly flóraszigetjei, a mely a Karszt bizonyos hegyeinek magasságával egybe- 

 vág. A zágrábi Szleme, a Kalnik, Macsely és Ivancsicza is ily szigetek. Hatalmas 

 bérczei (Kapela, Karszt, Velebit) délnyugaton a tengerpart hosszában tömörülnek 

 s havasi régióba is fölnj-úlnak (Risnyák). 



Tapasztalataim nyomán, a melyeket előbb Horvátországban és Szlavóniában, 

 azután a Balaton mellékén szereztem, a Karszttól a Száva és Dráva felé ugyanazon 

 jellemű vegetatió terjed egész a Balaton déli részéig, az illyr flóra végződése tehát 

 itt van. Mint e végső határon, kivált Túl-a-Dunán déli tájain, az illyr flóra fogytán, 

 teljes feloszló félben van, a Balatonnak bakonyi partjára csak kevés jutott belőle. 

 Jobban délnyugatnak, a hegyes vidéken a vegetatió életföltétele változatosabb, ezért 

 a növényzet is gazdagabb és különfélébb, az illyr flóra jelleme jobban kidombo- 

 rodik, mint a Száva meg a Dráva mentén, sőt a Drávától észak felé is. 



Minő éles a Balaton alatt a flórának ez a választéka, megtanulhatjuk abból, 

 hogy a bakonyi part mészszirtjének füvei át nem lépik, Somogyban nem nőnek, 

 ellenben északkelet felé messzire terjedhetnek. A déh part homoki füve, talán csak 

 a szamárkenyér kivételével, a bakonyi parton is nő (királydinnye), igazolásáúl, hogy 

 eredetileg a bakonyi partról jutottak a délire. 



A kisalföldi választék nevezetes flórahatár. Keletre és nyugatra tőle eltérőbb 

 a vegetatió, mint a Duna és Tisza derekának két partján. Nyugaton, a vasmegyei 

 hegységben nórikumi elemek uralkodnak, Keszthely völgyeiben pedig a keleti 

 magyarföldi vegetatió kezdődik, vagy keletről számítva, jobban mondva végződik. 

 A Kis-Al földet, valamint a vas- és zalavármegyei alacsonyabb hegyeket és völgyeket, 

 mint természetszerű éles választékot, számos növény sem kelet, sem nyugat felöl 

 nem lépi át. A nyugati havasaljai fű a síkság és völgy áradmányos helyén élet- 



' Az Osztnik-Maf^yar Monarchia írásb. és képb. Bevezető kötet, 21.5. old , továbbá a Florcn- 

 karte von Ocstcrroich-Ungarn tcrké7)C cs ismertetése szerint. 



13* 



