Az illyr meg a magyarföldi flóra találkozása és vegyeledése. 



197 



távolság és egyéb földrajzi és más természetszerű alakulás a két vidék között alig 

 számbavehetö, de Récse a flóraválasztékon már túl esik délnyugat felé. 



A Jlóraválasztékon ti'il 



A Balaton7iál terem 



Brj'onia dioica Récsc 

 Salvia glutinosa » 

 Inula Helenium » 

 Mentha Biharensis > 

 Genista nervata » 

 Cyclamen Europaeum » 

 Rubus rjlandulosus eltérései » 

 Cytisus hirsutus nyugatnak 



C. supinus ' 



Dianthus plumarius a választéktól délre (Kalnik) 



D. armeriaster » 

 D. barbatus délre és nj'ugatra 

 Spiraea » > » 

 Paronychia Kapcla délnyugatra 

 Coronilla emeroides délre 

 Cirsium Boujarti » 



B. alba, 



ritka, 



nincs, 



» 



(nincs) 



ritka, 



csak véletlenül, 

 R. Balatonicus, 



C. leucotrichus, 



ritka, helyette a C. aggregatus gyakori, 



D. Hungaricus, 

 nincs, 



ritka vagy alig, 

 nincs, 



P. cephalotes, 

 C. emerus, 

 ritka, 



Veronica Velenovskyi stb. 



Az illyr meg a magyarföldi flóra tahilkozása és vegyeledése 

 a Balatonmellék hegyein. 



Magyarország flóravidékeinek vegetátiói centruma a Kárpátokon, a közép- 

 hegységeken, a Norikumi- és Juli-havasokon van. Mennél távolabbra esik a vege- 

 tatió a kultúrától, kivált a hegyek magasságán felfelé ; annál tisztább és határo- 

 zottabbjellemű, mert az emberi munka kevésbbé vegyelíti össze. 



A távol fekvő Kárpátoknak egyenes hatása és módosítása a balatonmelléki 

 flórára nincs. A közép hegységnek egyik tagja, a Bakony, a Balaton északi partját 

 környezi, s déli és délkeleti veró'fényes lejtőinek bántatlan helyein a legszebb és 

 legjellemzőbb a partmellék növényzete. A hűvös tavaszt részben Noricum okozza; 

 havasi növény a Balatonnál kevés, de ez kiváló. Ezen kívül kivált Zalavármegye 

 völgyeinek növényzete bizonyos fokig a szomszéd Vasvármegyéével egyező, ezét 

 pedig még jobban módosítja Noricumnak mind a flt'jrája, mind pedig az éghajlata. 



A Juli-havasok, a Karszt meg a Velebit a Balatontól szintén távolabb emel- 

 kednek, de vidékünk flórája onnan is tetemesen bővült. Kerner^) e hegység flóráját, 

 a havas csúcsok kivételével, a pontusmelléki flóra (flóra Pontica"-^ illyr vidékének 

 (illyrischer Gau) nevezi, s a terjedelmet csaknem a fiumei tengerpartig levezeti, 



') Osztrák-Magyar monarchia irásb., bevezető köt. 205, 215. old. 



-) A geológiai elnevezéstől a botanikai teljesen független maradhat. Tény, hogy földségi 

 flóraterületet tengerről (Pontus) elnevezni meg nem felelő, másrészt Giuseb.\ch (Die Vegetation der 

 Erde I. 263, 294. old ) már előbb más területet nevezett flóra Ponticának, azt, a mely Kis-Azsia 

 északkeleti részén Azalea Pontica és Rliododcndron Ponticitm stb. díszcserjékkel pompázik. Az 

 újabb Flóra Pontica nevet már ez is eléggé megingatja. Azonkivül nekem az a meggyőződésem, 

 hogy nemzeti tudományunkban szabad, sőt kötelességünk centrumúi hazánkat tekinteni, tehát a 

 növénygcografiai területek közterét magunkhoz képest hazánkban keresni és innen kiindulva meg- 

 alkotni. Én éppen ezért a KERNER-féle ujabb Flóra Ponticát magyar flórabirodalomnak (impérium 

 florac Hungaricac) nevezem. 



