A BulatonmeJíék sajátvidéki növényei. 



211 



Dictamnus albus, var. levistylus, itt délnyugatra szörösbibeszálú. 

 *Tribulus orientális, helyettesítője másutt, már a temesi homokon is, a Tr. terrester. 

 *Potentilla Sadleri, helyettesítője Lengyelországban a P. canescens (lásd az I, tábl ). 



* » Kerneri, a P. adscendenssel itt találkozik. 



* » Lócyana (II. tábl.\ helyettesítője észak felé a P. Wiemanniana meg a P. collina. 

 » argentea var. subpectinata, a tőalakkal itt találkozik. 



* » Balatonensis, helyette Horvátországban a P. semiargentea támadt. 



* » leucotricha, másutt a P. pilosa meg a P. recta más eltérései keletkeztek. 

 Medicago varia var. adenocarpa. — Orobus tristis itt a tőalakkal (O. niger) vegyest nő. 



A vízi és parti endemismust lásd a 85. és 120., 149. old. 



Túl-a-Dunán endemismusát kiegészítve, a Mecsek csoportnak aligha van más 

 bennszülöttje, mint a Balaton mellékének; pontosabban kellene kutatni. Van több 

 délkeleti és kétségtelen mediterrán polgára (lásd a 198. old.). 



A Bakonynak nincs bennszülöttje, legfeljebb az, a mely a balatoni lejtökön 

 terem. Ellenben a nyugati flóra választékon túl, a Vütömhegycsoportban egész 

 másjellemü havasaljai növényzet (flóra Norica seu subalpina) virul sok olyan fajjal, 

 a mely a határvonalon innen az országban keletfelé nem terjed. E vidék növény- 

 zete a Balatonmellékétől is merőben különbözik, s egész más bennszülöttje maradt 

 fel. Ilyen az Euphrasia perincisa, Sempervivum adenophorum, Thlaspi Goesingense, 

 Potcntilla scrpentini, több rózsa és szederbokor stb,^ inkább norikumi typusok. 

 Florisztikailag ismert más alföldi vármegyével a Balatonmellék endemismusát össze- 

 hasonlítani azért meg nem felelő, mert Békésvármegyében a sziki [Rujyiex pseudo- 

 natronatuSy Trifolium angulatiun), Temesvármegyében a homoki növény [Mattia 

 umbcllata) az endemikus, a minőnek a Balaton körül természetszerű helye nincs. 



XXXIX. FEJEZET. 



TRÓPUSI EREKLYÉK A BALATONMELLÉK ÉLŐ FLÓRÁJÁBAN. 



A másodkornak kréta-időszakában, a tropikus klímának tetemes változásai 

 következtében, Európában a vegetatiónak egyenletessége mind inkább felbomlott, 

 a trópusi növény jobijan tünedezett, délre vonult s a nyomában szubtropikus, azután 

 mérsékelt-övi sarjadzott, mely, ha ősi jelleméből veszített is, de bizonyos tropikus 

 sajátságokat és bélyeget mégis megőrzött. A Balatonmellék őskori flórája a geológia 

 első és másodkora elejére vissza nem vezethető; valóbbszinü, hogy abban a korban 

 a Balatonvidék fölött tengervíz volt; igazi tropikus vegetatiója tehát nem is volt. 



A trópusi meg a középeurópai és mediterrán növények rokonsága nincs töké- 

 letesen megszakadva, a visszavonulásnak, átformálódásnak és eltörpülésnek fölismer- 

 hető nyomai maradtak. A Balaton körül is, a flóra alkotó elemei között elég olyan faj 

 van, mely a vidék, hazánk, sőt Közép-Európa növényzetéből termetével, szervezetével 

 vagy más bélyegével nagyon kirí, legfeljebb mint mindennapi megszokott marad figyel- 

 men kívül előttünk. Ilyen pl. a nád, a borostyán, komló, a fagyöngy, több örökzöld 

 növény stb., mely systematikai rokonságát tekintve is, árván szakadva, rendesen 

 fajrokonság nélkül, egy vagy kevés fajával él Európa hegyein. Ellenben teljesen 



' V. ö. még Vasvárm. növényföldrajza 70 — 71. old. 



14* 



