212 



Trópusi ereklyék a Baiatonniellék élő /iórájálm/i. 



fajaszakadtnak (species monotypica) azért nem tekinthetjük, mert a fajrokonsága, 

 a testvérfaj száma n meleg tartományokban tetemes. E kiterjedett systematikai 

 rokonságból Európa flórájában csak faja szakadtán vagy kevés fajával termő' növé- 

 nyeket újabb bevándorlásnak, kisebb-nagyobb átformálódásnak is tekinthetnők; 

 némelyik valóban az is {Dictajiiiiits, szerbtövis). De hogy tekintsük ujabbkeletű 

 bevándorlásnak pl. a borostyánt, a mely Közép-Európának és hazánknak nagyobb 

 részén, még Kalocsa nedves ligetje földjén is megterem, de már Európa déli 

 részén a Hedera po'é.tarmn Bert., tovább délre és keletre ismét más-más faj és 

 génusz váltja fel, úgy hogy a systematikai szétfajulása a geográfiai elterjedésnek 

 is megfelel. Ki bizonyíthatná, hogy a fehér fagyöngy meg a gyöngyös madárlép 

 nem ösereklye itt, midőn terjedelmes rokonsága a forró vidéken él, Európában 



pedig a Loranthus-'mk egyetlen egy, a 

 Viscuin-nak pedig három olyan faja él 

 az erdei fákon, a mely a távol meleg 

 vidéken, a honnan újabb behurczolásra 

 gondolhatnánk, általában ismeretlen ? 



Az Európa flórájában ilyen elszi- 

 getelten vagy csak kevesed magával 

 élő fajokat, melyeknek soktagú rokon- 

 sága, népes családja a távol meleg vidé- 

 ken van, s melyeknek könnj^en hurczo- 

 lódó szervezkedése nincs, sőt az újabb- 

 kori behurczolás alkalmát sem lehet 

 elképzelni, tekintem én Európa egykori 

 tropikus flórája visszamaradt ereklyéi- 

 nek, kiváltképen ha termetök, bioló- 

 giai viselkedésök és morfológiai bélye- 

 gek az európai növényekétől elütő és 

 inkább a trópusvidéki rokonéhoz köze- 

 ledik. A tropikus flórában bizonyos 

 növényalakulás sajátságos termetével, 



-o ., . , , . Ji" ' • lu -■ - sereees megjelenésével, különös szer- 



48. ábra. A borostyán meddő aga, jobbra í a suru ^--^^s^ s.i 



kapaszkodó légi gyökérrel. vével stb. tűnik ki, úgy hogy vele a 



vidéket jellemzően lehet festeni. Némi 

 maradéka Európa s a Balatonmellék flórájában is hamar szembetűnő. 



Ilyen pl. a forró vidék liánája vagy iszalagja. Az emberi művészet se tudná 

 szebben fölékesíteni Badacsonynak meztelen bazalt szikláját, mint a hogy, kivált 

 a nyugati oldalon, a borostyán fölczifrázza. Lombjának örökzöldsége, fénye, 

 csinos alakja és rajza, légi gyökere is megkülönbözteti más idevaló közönségesebb 

 növénytől. Hosszú idő után, s késő őszi virágzása is arról tanúskodik, hogy más 

 klíma és évszak idejéből való ereklye itt. Hogy nem a mai klíma szülöttje és 

 kedveltje, hogy nem egészen megfelelő neki a mai természeti állapot, hogy élet- 

 küzdelme sikertelen s inkább csendes vegetálás, világosan bizonyítja, liogy ritkán 

 és csak kedvező helyen juthat virágzásig (48 ábra). 



A Badacsonyon, a klastromkút táján másik iszalag, az erösszagú komló bujál- 

 kodik. A yamsgyökér mintaképe a Badacsonyon a Tanuis commuiiis ntvxí folyondár; 

 egész közönséges lett a Polygonum convohndus és P. duvieloruin gyöjtény a szőllő 



