218 



A havasi vonások és ereklyék. 



a termésén hasonló pelyhes forgó van, a bérczfol\ond<ár [Atragene) heverő futó 

 termetén kívül szintén ilyen terméssel pölyhösködik. 



A havasi füveknek azt a sajátságát, hogy a korai virágzás kedvéért már a 

 megelőző esztendőben jelentékeny vegetatív előkészületet tesz: sarjat, indát alkot 

 vagy más növekedést végez, a Balatonmellék havasi képmásán szintén szépen lát- 

 hatjuk. A Dianthus Hnngaricus, Alsine veiiia, Linum dolomiticuvi, kövi rózsa, 

 D?-aba lasiocarpa var, demissorum, Polygala coniosa vai\ stibsempci-virens tövén 

 meddő és sürülevelü száracskák vannak, melyek majd kitelelés után virágzó szárrá 

 nyúlnak meg. Az ilyen sarjas törzsecskék alkotása már meglehetős munkájába 

 került a növénynek a megelőző esztendőben (47. ábra). Ide számítjuk a tölombot, a 

 meddő levélrózsát (kövi rózsa), az indacsúcsot és más ilyeneket. A Knauíia Pan- 

 tiouica-nak pl. keresztező átellenes hajtásai között centralis levélrózsa vagy bokréta 

 van. Levelei tövében keletkeznek a jövő évi hajtások rügyei. Az elszáradó félben 

 levő tavali levelek tavaszkor még látszanak a hajtás alatt, a lombrózsa növekvő 

 csúcsából pedig új tőlomb keletkezik. Több Potenti/Za-nak van ilyen centralis 

 rozettája. Az évi hajtások a tőlomb alját a földre nyomják, sőt évenként az egész 

 tökét is beljebb vagy hátrább mélyeszthetik. A havasi- termetű virágszálas Hicra- 

 c/JiJJ/-nnk indacsúcsa meggyökeresedve kész kis növény. Előre való gondoskodás, 

 a rügysarj alkotása (161. old.), balatonmelléki és havasi füvön is ismeretes [Lilmm 

 bulbiferum, Urvölgy), valamint a pázsitok vivipariája is. (37. old.) 



A havasi vonatkozások mag\'arázata az lenne, ^ l"'Ogy rnidőn a jégkorszak vége 

 felé a hegység havas födele szétolvadt, a mai havasihoz hasonló növényzet lassan- 

 ként a magas tetőkre vonult. Az alsóbb régiók termőhelyére más alacsonyabb- 

 vidéki, kivált keleti és déli növény telepedett, de bizonyos keményebb-szervezetü 

 régibb polgárt az új versenyzők le nem győzhettek, a területről ki nem szoríthat- 

 tak, s mint az egykori vegetatiónak emléke, az új polgárok közt, az új növényzet 

 leplében, mint havasvidéki vonás máig fennmaradt. Ez nekem, kivált a növényzet- 

 nek a havasra vonulása, kevésbbé valószínű, sőt a 176. oldalon azt bizonyítom, 

 hogy a Balatonmellék havasi vonása a jégkorszaknál régibb. Hogy a havasi erek- 

 lyék hegykopással sodródtak le az alvidékre. sokkal positivebb alapon nj'Ugvónak 

 látszik, sőt még az a kérdés is fölmerül, a hegység keletkezésekor nem az alvidéki 

 füvek emeltettek-e r. magasba és ott formálódtak át,- vagy még inkább a vízből 

 kibukkanó sziget (mai hegység) növényzetéből alakult-e a havasi vegetatió. Az idő 

 oly régen volt, hogy sok hasonló megtörténhetett, de biztos nyomába alig fogunk 

 jutni. Az alvidékre való leszállás s a havasiból való alakulás még olyan fűre 

 nézve is valószínű, a mely ma kiválóan a Balatonmellék mészhegyét lakja, pl. a 

 Medicago erecta-xa., vagy akár a bennszülött Sescli leiicospennum-ra is, mert akár 

 a jégáramlással, akár a hegykopással került volna ide le, a nagyobb magasságban 

 végre kiveszhetett, csak az alvidéken maradt fenn. 



Hog)' valaha, a hegyek alakulása idején tengeri fűből lett-e, vagy hogy lett 

 a havasi növény, ma az ellentét oly tetemes s a tengeri és havasi füvek között a 

 megszakadás akkora nagy, a régi lehetősége és oka annyira elmosódott, hogy ma 

 kevés nyomra vagy kapcsolatra bukkaniiatni. — De a tengervízi meg a belvízi 



') Kerner: Az osztrák-magyar monarchia növényvilágának története, — Az osztrák-magyar 

 monarchia írásban és képben. Bevezető kötet 248. old. — V. ö. u. a. Die Abhángigkeit der Pflan- 

 zengestalt von Klima u. Boden (Innsl^ruck, 869.), p. 21 , 27., 40. old. 



- BoRB.^.s: A növényország tankönyve, 1877. 303. — Grisebach: Die Vegetation der Erde, 7. 



