224 



A Baliiloninellék növényzetének kapcsolata. 



magyar faj mai lakóhelyével is megfelelően összevág. Ez a kiváló vegetatió népe- 

 síti rónaságunknak homokos mezeit is (pusztai flóra). Nem szabad azonban úgy 

 gondolni, hogy az üsmátra övén, pl. Keszthelytől fel Kassáig, az abaúji Szoros- 

 kőig vagy egészen a sárosmegyei Kisfaluig (Maloveszka) ugyanazok a jellemző 

 füvek nőnének, hanem az egész lánczolat vezérnövényei egy természetes vidékéhez, 

 a pusztai vcgetatióhoz tartoznak, s fajai a lánczolat terjedelmén különbözőkép 

 keverednek és váltakoznak. De némely növénye (Afyssufn saxatile, Diplachne sero- 

 tina, Dianthus collinus Kassáig) majdnem az egész lánczolat hosszán terjed. 



E geográfiai és magasságbeli, sőt növényzeti eltérések ellenére meglepő a 

 Balatonnak bakonyi, de kivált Budapest vidékének erdó'tlen hegylejtöin mégis minő 

 nagy a majd tökéletesen megegyező, majd nem nagyon eltérő közös jellemző 

 vagy más vezérnövénynek a száma, a mely majd a Fátrának, majd Horvátország 

 mészhegyeinek és a Velebitnek, sőt Dalmátországnak {Draba elongata, Myosotis 

 suaveolens stb.), Alsó-Ausztriának [Polygala aniara némi eltéréssel, Biscutella 

 didyma, Coronilla Emerus (bokor), Galiiim Aiistriacum Hieracitiin Wiesbaurianum 

 stb.) és Innsbrucknak (173. old.) sokkal magasabban fekvő mészszikláin diszlik, 

 mint az Osmátra-láncz tövében és alsóbb tájain. Az ugyanolyan sziklák közös füvei 

 nyomán méltán következtethetjük, hogy a Fátra, Gömör és Abaúj mészhegysége, 

 Budapest meg a Balatonmellék, sőt a Karszt és Velebit eredeti növényzete eleinte 

 valamely ősi korban meglehetős ugyanaz volt, vagy egy helyről népesedett. Akkor 

 ezek a hegyek magasabbak, egyezőbbek és soká szigetek voltak. Az analógia sze- 

 rint az Osbakony alatt nem a mai, hanem nagy tengeri mélységnek kellett táton- 

 gani. A Balaton mai mélységében tenger nem lehetett. Feltöltötte a föld. A Ba- 

 kon)^ déli lejtője oly meredek lehetett, mint ma a Karszté, a tenger felé. A 

 magasabb régióban másforma növények alakultak, csak a csírának kellett ott lenni. 

 A flóra aszerint változott, a mint a hegység alacsonyodván, más levegőregióba 

 került. Hogy most más-más hegység növényzete annyira változatos, okozója a ter- 

 mészetszerű látogatókon (szél, madár stb.) kívül a rajtok régóta létrejött más-más 

 természeti állapot is. Míg a mai eltérés a nevezett hegyek és a növénye közt be- 

 következett, a hegység változásai egész hosszú sorozatot alkotnának, ha ezt a vissza- 

 maradt vagy az elmosódott jelenségekből össze tudnók állítatani. 



A minő mértékben rontották és koptatták a természet működő erői ezeket 

 a hegyeket, ugyanazon mértékben változott, és pusztult vele a Balatonmellék, a 

 Fátra, Karszt, és Velebit eredeti közös növényzete. Az elpusztulásnak szabálya 

 nincs. A hegység jobban eldaraboltatván, különösebb helyei, völgyei, szurdokai és 

 más rejtekei stb., a növényeknek mind más-más termőhelyei keletkezvén, az eredeti 

 egyszerűbb vegetatió is jobban szétoszlott és bizonyos növények ugyanazon egy- 

 séges hegységnek különösebb helyeire húzódtak. Egyik helyen valamely növény- 

 faj az utólsó szálig elpusztult, másutt más pusztult el, az előbbi faj elszaporodva 

 vagy megritkulva fennmaradt Minthogy pedig a természet erői a növények össze- 

 vissza-keverésében folytonosan közreműködtek, az egyik helyre előbb még ott nem 

 levő növény is került, a másik hegységbe ismét másnak a magvát sodorhatta a 

 szél, úgy hogy a változás és különbség az egykorú vagy közel egykeltű hegyek; 

 a Velebit, Fátra és Balatonmellék vegetatiójában lassan-lassan kirívóbb lett. 



De bármennyire ment is a pusztulás és változás, a távolabb hegységekben, 

 bizonyos védettebb helyen, kivált ugyanazon sziklák hasadékában, az eredeti közös 

 és jellemző vegetátióból elengedő maradt vissza napjainkig. Ezért találhatunk távo- 



