228 



A Balatonmellék növényzetének kapcsolata. 



íme a Balatonmellék havasi füvei kérdésének a megfejtése, mint az egykorú 

 ó'ssziklák közös vegetatiójának korunkbeli megmenekedése. Ha eredetét a múltban 

 s a liavas, illetőleg a Fátra és Velebit vegetatiójával összehasonlítva nem keressük, 

 ez a megfejtésre várakozó titok továbbra is rejtve maradt volna. 



Hogy a Balatonmellék vidéke mért olyan tagosulatlan, hogy a flórája mért 

 olyan fogyatékos, helyesebben mondva mért annyira pusztult, szakadozott, tehát 

 mért nem annyira változatos és mégis egységesebb, mint a magasabb Fátra hegy- 

 ségé, ennek az okát is eme hegygyei való összehasonlításból magyarázom. Hegy- 

 kopással a Balatonmelléknek magasságbeli terjedelme lassanként nagyot csökkent, 

 völgye aránylag kurta, forrástalan és szűk maradt, lejtó'i lekopaszodtak, termöiielye 

 egyszerűbb lett, mint a magasabb régióba emelkedő' hegyé. A vidék egyszerüsbö- 

 dött, ritka és változatos növénye a sokféle helylyel együtt oda lett, részint a Balaton 

 vizébe temetödött s itt kövesedés vagy más nyom nélkül teljesen feloszlott. Ha 

 a balatonmelléki lejtők és tetők letarlódását (erdötlenségét) s az erdő vékony ala- 

 csony fáit vennénk időmértéknek, aránylag nem is nagyon régi változásoknak 

 stádiuma lenne előttünk. De az erdöirtásban ott maradt a fejsze nyoma, bár a 

 síkságra tekintő lejtőink, úgy látszik, természetszerűen erdó'tlenck. 



P2zek nyomán a Balaton mellékének nem változatos flórája az őskori romboló 

 hatásoknak, a magasságbeli hegyrégiók eltűnésének, a jó termő föld elsodrásának 

 és régen bizonyosan változatosabb termőhelyei elpusztulásának stb. tulajdonítandó, 

 s ezt az ember a láp és mocsár lecsapolásával, valamint az eredeti vegetatió helyén 

 a szőllőtermeléssel tetőzte be. A Balatonmelléknek mai flórája tehát gazdag és 

 többtagú régi vegetatiónak elszegényesedése és szétfoszlása. Eltűntek a fái és más 

 nevezetesebb füvei, melyek az ősidőkben itt virítottak, apró almái, melj^ek hajdan 

 az itt tanyázó madarakat táplálták. Őskori jellemző, kivált messzeföldi növényeinek 

 csak kis része maradt meg, mai fűnemű növényzetének nagy része, kivált a kultúra 

 megbolygatta földön, újabbkori, egész mai keveredés. 



Nem lehet föltételezni, hogy a fogyatékos flóra itt öseredeti, változatlan, s 

 hogy a vidék a befüvesedésnek még csak bizonyos kezdődő stádiumában lenne. 

 A mit itt látunk, földet, követ, füvet, fát és szétszóródását, mind a mult romját 

 hirdeti. A természet változandóságának sorrendjében, kivált nem remélhető nagyszerű 

 változás után, lehető, hogy e fogyatékos flórával újabb leendő kor befüvesedése 

 kezdődik s hogy majdan ismét nagyon változatos és tagozódott flóra virul e helyen 

 Ez mind a jövendő titka, de ha az emberi kultúra csak a mai arányban halad is 

 tovább, megújulás, fölgazdagodás az alacson)^ vidéken, nagyon nag)' változás nélkül, 

 nem remélhető. 



XLII. FEJEZET. 

 A DÉLI NÖVÉNYEK. 



A balatonmelléki növények régibb itt létét tekintve, kivált a délnyugoti tájon, 

 inkább a déli, mint a keleti fekvés határoz. A délibbjellemü növényeknek egész 

 szervezete megfelel a Balatonmellék természeti viszonyainak. Szoros szövetkezésök, 

 helyenként sereges számuk, vaskos szervökkel hosszú földbeli veszteglésök (hagy- 

 más, gumós, tőkés virágok), nehezebb elhurczolhatóságulc, valamint vidékünknek 

 a legközelebbi hegyekkel való egykorúsága, megegyező anyaga (mész) és más 



