230 



A déli növények. 



Kerner^ a mediterrán flóra keletkezését a diluvialis völgyi elgleccseresedést követő 

 melegebb időben, az aquilonaris flórának a pontusmellékire és mediterránra külö- 

 nüléséböi származtatja, a mi szintén nem nagyon régi keletkezést igazol. Sőt a mai 

 mediterrán flórának az emberi kultúra nem kis mértékben készítette elő az éghaj- 

 latot, azért a mediterrán partszegély flórája, a történelem idejében, már jóval a 

 botanika előtt, a beköltözés, közlekedés, és hosszú kultúrai és társadalmi mozza- 

 natok, beültetés, fásítás, gyümölcsösítés stb. révén nagyon bővült, s bizonyára 

 érkeztek ide új polgárok, melyeknek tenyészésére ha a kultúrát megelőző idő nem 

 volt még kedvező, hamarosan elpusztultak. 



A mediterrán flóra sajátságos, déli, örökzöld, szúrós fehérmolyhú, egynyári 

 stb. növényeivel ma keskeny partszegély, a F"öldközi-tenger mellékének alsó lép- 

 csőzetén, fizikai gátakkal körülvéve; ha egyes jellemző faja ezt a liatárt átlépi is, 

 annak a sajátságos növényzetnek a zöme és szövetkezete mégis csak azon a kes- 

 keny térségen marad együtt, és egyforma sajátságos szervezkedésével és sereges 

 növésével hat reánk. Úgy is mondhatnók, a Görc-töl (a geogr. szélesség 46"-án), 

 az Isonzó völgyétől és Fiúmétól le egész Görögországig, az Adria keleti partján 

 terjedő mediterrán flóra a mai balkáni, ill. magyarföldi flórának sajátságos part- 

 széli szövetkezete.^ 



Ennek a most keskeny flórának a terjedelmét más korszakban nagyobbnak 

 vélik, és pedig azért, mert olyan növényeket és olyan növényszövetkezetet, a minőt 

 ma a mediterrán partszegélyen ismerünk, szigetszerüleg távolabb vidéken, más 

 természetes flórában, pl. Bozen vagy a Balaton fölött is fölismerünk. Ennek alap- 

 ján következteti Kernek '■' hogy a jégkorszak után, a mainál melegebb nyaras a 

 klíma alatt, a pontusmelléki meg a mediterrán flóra feljebb terjedt észak felé, de 

 azután a hűvösebb és nedvesebb nyár alatt délre húzódott. 



Kerner vélekedésére megjegyzem, hogy a régibb kor vegetatióját a flóra mai 

 tagosulása nyomán megítélni nem egészen helyes, mert a régi flóra tagoltsága és 

 jelleme más lehetett, továbbá hogy a régi mediterrán flóra nem egészen az, a 

 melynek ma mediterrán flóra a neve, hanem régibb s a jégkorszakot jóval meg- 

 előzte, tehát csak részben lehetett megegyező növényzetjök. En azt hiszem a Bala- 

 tonmellék sok gumós és hagymás füve, valamint délijellemű növényének nagyobb 

 része e 111. korú mediterrán flóra ősmaradéka. Hogy jó messzire fölterjedt a mai 

 alpok közé (Bozen), a maiétól eltérőbb jellemét hirdeti. Különbséget kellett von- 

 nom a jégkorszak előtt és után virult mediterrán flóra között, különben a befüve- 

 sedésnek már említett és említendő mozzanatai maradnak homályban. A mai 

 kiváló-szervezetü mediterrán növény vidékünkön kevés, de a 111. korban, más álla- 

 potok között, számos déli növény jutott vidékünkre A mit most hazánk hegyein 

 mediterránnak gondolunk, inkább az az ősi maradvány, a melyből és sok más 

 keveredésből később a Földközi-tenger alacsonyabb és keskeny partszegélyén a mos- 

 tani mediterrán flóra támadt. 



Mi tehát az, a mit a Balaton mellékén délinek vagy ősmediterrán maradvány- 

 nak gondolunk .í" Valószínű, a természetbeli változások sorrendjén, hogy az ismét 

 régibb flórának, a mediterránkorú (részben subtropikus) száraz földének, a hava- 



' A 173. old. 2. a. i. értekezés 33. old. 



' BOKBÁs V.: Az örökzöld növények övének megszakadása a fiumei öböll)en. Természettiidom. 

 Közlöny 1893. 132. old. 



^ Kernek: Osztrák-Magyar monarchia írásban. Bevcz. köt. 249. old. máskép értelmezve. 



