234 



A déli növények. 



sága levelét nem mutogatja. Hogy honnan való, a szervezete szerint csak nagyritkán 

 lehet megmondani, ha t. i. nagyon keveredetlen sajátságos flórából van, vagy ha 

 a hazája Bécstó'l ( Vinca hcrhacea) vagy iiazánkból terjed szaliályszerüen kelet felé, 

 vagy kiválóan Spanyolországban és Olaszország alsóbb részében él, hogy amaz keleti, 

 emez déli. Máskor bajos vagy nem lehet megmondani, avagy szabályba foglalni, 

 hogy bélyege szerint honnan való valamely fű, mert pl. a moholyruha a mediterrán 

 és havasi flórának is jelleme, de feiiérmolyhú fű alvidékünkön se nagy ritkaság. 

 Nehéz, mert egyik-másik növény a határon túlterjeszkedhetik, valamely délnyugati 

 növény magva délkeletre jutva, itt is könnyen elszaporodhatik és meghonosodhatik 

 s viszont, a minő' eset bizonynyal már számtalan volt. Sőt pl. a szerbtövis már 

 harmadhazájából (Dél-Amerika, Portugallia és Oroszország déli pusztája) is útra kel 

 és több helyen, honosságot színlelve, elhatalmasodik. Sokszor az elsö haza isme- 

 retlen, vagy nem tudjuk, hányadik földje már a fűnek, a melyben most terem. 



A növény hazáját tehát csak bizonyos geográfiai határnak át nem lépése, a 

 terjedés iránya, a nagyobb Systematikai rokonság elterjedése, némelykor valamely 

 termőhelyen gyakori bélyeg szerint lehet megalapítani. A mel)^ fű Keszthelytől 

 Budapestig, a mészkő bántatlan helyen, vagy innen még északnyugat és északkelet 

 felé terjed, vagy másutt közelrokon helyettesítője van, azt magyarföldinek jelöltem. 

 Gyenes völgyének Ii-is arcnariá-]iX pl. illyrnek nem mondhatom, mert az illyr flórá- 

 nak most nem tagja, ámbár nem lehetetlen, hogy itt végkép kihalt s a keleti flórá- 

 nak lett tagja. A füredi Aethioncma inkább illyr, mert északkeletnek a Dunát nem 

 lépi át, ellenben délfelé gyakoribb és jobban tagozódik (175. oldal). 



Sok mindent kell tehát fontolóra venni a geogr. elterjedés irányán kívül a 

 növényhonosság megalapításakor, de ha talán egy-két kétes miatt aggodalmasko- 

 dunk, s a növényzetnek különböző irányból, más-más flórákból való terjeszkedését 

 kutatni meg nem kisérljük, a növényzet leplének megalakulását soha sem bírjuk 

 megfejteni. 



Nehéz tehát a balatonmelléki triaszhegyek növényeiről megmondani, melyik 

 az igazi mediterrán, bennszülött magyar, havasi vagy balkáneredetű, mert most 

 már önálló és jellemző szövetkezetet alapítottak. Szétválasztásukkor kiváltképen 

 mostani földrajzi elterjedésöket tekintem. Déli vagy délnyugati jellemzőknek tekin- 

 tettem, a melyek tovább kelet felé a magyar flika jellemző gyepszönyegében nem 

 vagy alig szerepelnek ; eredeti magyar vegetatiónak tekintem azt, a mely vagy benn- 

 szülött vagy tovább az ország flórájában, kivált a pusztai vegetatióban is kirívóan 

 szerepel {Iris arenaria, Gnaphaliuni arenarium, Gypsophila arenaria, G. paniculata 

 stb.), végre balkáninak azt, a mely annak a félszigetnek jellemzője, de elterjedésé- 

 vel hazánkban is jellemző módon nyilatkozik. 



A következő 235 — 238. és 246 — 250. oldalon előszámított növények keletiek- e 

 vagy déliek, NvMAN-nak Conspectus florae Europaeae czímű munkájával, azután saját 

 ismeretemből és herbáriumom alapján határoztam meg. A keletieknek földrajzi elter- 

 jedése, általában véve, hazánkkal vagy Alsí'j-Ausztriával kezdődik és halad délkelet 

 felé, a déli növény elterjedését Spanyolországtt'il vagy Francziaország déli részétől 

 számítom, deli irányban kelet felé. Tudvalevő, hogy Nymán munkája sem min- 

 denütt pontos s a faj összezavarása a geográfiai elterjedést is összekuszálja. A fajnév 

 is tévesét jelenthet, a Succisa australis (Wulf.) inkább délkeletnek terjed. Általá- 

 ban mégis gyakran meg lehet különböztetni, melyik a keleti és délnyugati növény, 



