238 



A déli növények. 



Erodiuin ciconium, Lotus villosus, a L. corniculatussal találk. 



Geránium Pyrenaicum, G. divaricatum, Medicago falcata var. viscosa (M. glomerata, 

 Epilobium Lamyi. az E. adnatummal találk. M. glutinosa; a M. variá-val találkozik), 



E. lanceolatum az E. montanummal találk. Medicago rigidula, 



Aremonia agrimonioides, Potentilla alba, M. minima, ezek formái a termés görbe 



Pot. tephrodes, cs F. argenteával találkozik, tövisével könnyen el is hurczolódhatnak. 



Agrimonia procera, az A. eujiatoriával találk. Délnyugat felé a M. longiseta váltja fel. 



Sanguisorba polygama, (S. sanguisorba, Pote- Trigonella Monspeliaca, ivar. lamprocarpa, 



rium dictyocarpum), Litor. ; legumine glaberrimo), 



Coronilla coronata, Hippocrcpis comosa, Trifolium médium, (T. Sárosiense i, Tr. rubcns, 

 Astragalus onobrychis (A.Rochelianus ; A. Bana* Tr. ochroleucum, (Tr. Pannonicum), T. 



ticus Temesvármegyében), A. cicer, diíTusum, 



Vicia sparsiflora (V. orol)us), Ervum monanthum, 



» glabrescens, a V. villosa-val találkozik, Dorycnium herbaceum (D. intermediumj, 



» tenuifolia a V. cracca-val találkozik, Orobus Venetus (O. vernus és var. plusian- 

 Lathvrus aphacus (L. aftinis, L. pseudaphacus), thus Serb., racemo multifloro), 



L. latifolius (L.grandiflorus, L. platyphyl- Orobus versicolor (O. Pannonicus), 



los), L. hirsutus, L. Nissolius (L. gramin.), Ononis subocculta l O. minutissima). 



A kultúrával beköltözött déli növényeket lásd a 192., a vízit a 85., a partit 

 a 121 — 22. old. Az itt közlöttek némelyike is lehet történelemidejebeli beköltözés, 

 de kétségtelenül rá nem bizonyítható. Egy mag kell csak, hogy ide jusson, néhány 

 esztendőre nagyon elszaporodhatik, s egész jellemzően viseli magát. 



A szen/ezkedésböl a gumón és hagymán kívül a következőket említjük: 



A növény hatása az emberre a termetében rejlik. A fán és cserjén kívül 

 gyakori a déli növények közt a termetéről feltűnő kói-ó (góré)^ melyre más nyelv- 

 ben teljesen megfelelő szót alig lelünk, magas cserjeforma, de évenkint egész 

 elpusztuló szárral, pl. fűszeres ernyősek, melyek a földben gumósodnak is: cse- 

 megebürök (Chaerophyllum bulbosuin), őssaláta {Smyrniutn) A Ferula Sadleriana 

 is ilyen maradék lehet, testvére ma is él a mediterrán flórában, de maga, ha va- 

 laha ott élt volna, végkép kipusztult; az ökörfarkkóró (tátogató), pázsitkóró (éles 

 mosófü, Molinia lihn-alis), sok fészkés: az örvénygyökér, bogácsféle, a Cirsium 

 Boujarti., Echiiiops nmllijionis, a «vad vadsáfrány » (Kentrophyllum), továbbá a csuhu- 

 csáté, lápszövő, mályvaféle stb., a kákabélű kórókból (vS^ar/z«;«-alakzat) a pápa- 

 látófű puhabelű szárával. 



A déli félcserjékből (fryganon) kevés maradt : Artemisia saxatilis, szegfű, 

 tetemtoldó, Teucrtum montanum s némileg a tisztesfű {Stachys rccta) kórója. 



Az eltöviskesedésnek szép példája a sóskabokor ágas levéltövise, a Geiiista 

 Germanica, Kentrophyllum lanatuin, stb. 



A szőrösödés a Balatonmellék déli növényein is szembetűnő, a fáktól kezdve 

 (pelyhes tölgy) a molyhos almaféléken és más cserjéken át (bangitafa) a füvekig, 

 (Bromus Pannonicus, Br. villosus stb ), sőt a Galiutn-on, az Anchusa Italicá-w a 

 kemény tapadó ször is gyakori. Némely fű sürűmolyhú, fehérségéből legfeljebb a 

 nagy virága bújik ki (Ranunculus Illyricus, Coi'onaria tomentosa). A szőrezetet 

 néhol a nagy deresség (Agropyrutn interniediuni), érdesség (Equisetiim ramosissimum, 

 Setaria), sűrű pelyva (Ceterach) pótolja. 



Nevezetes némely déli növénynek a váladéka: a manna (mannatermő kőrisfa) 

 tej (kutyatej, pipacs, ciciioriaceák), fűszer (ajakas, ernyős, katonapetrezselyem, kö- 

 ménymag), az erős illat (CImiopodium botiys, Dictamnus), az enyv ( Viscaria, Me- 

 landrium viscosum) stb. (160. old.). 



Némely szervezkedés (örökzöld lomb, iszalag) a trópusi növényekkel egyező (211. old.). 



