242 



A keleti, magyarföldi vagyis pusztai vegetatió. 



a mindennapi közlekedés is elősegíthetné; de általában csekély annak a jellemző 

 növénynek a száma, a mely mind a két helyen kölcsönösen teremne. A Füred 

 nyugatibb lejtőjén (Meleghegy) gyakori Hieracium Balatonense-nek Siófok liget- 

 jében csak kevés szálát leltem. Siófoknak néhány jellemző füve Füreden nem 



terem (forgácsbirka, Po- 

 ■ - - ^'f dospennum laciiúatum, Se- 



necio do7-ius,Bi-assica nova). 

 Szántód és Tihany között 

 a közlekedés is régibb, 

 de csak az Onosina arc- 

 narium a vezérnövények 

 közül közös, a királydinnye 

 pcdigTihanyról nem Szán- 

 tód, hanem Siófok partjára 

 került. 



Geografiailag nagyon 

 nevezetes, hogy a keleti 

 és java-részint magyarföldi 

 vegetatió Túl-a-Dunán, 

 délnyugat felé hamarább 

 megszűnik, mint észak- 

 nyugati irányban Alsó- 

 Ausztriában, Morvaország- 

 ban és Cseliországban, a 

 liol c pusztai vegetatiónak 

 végső szigetje van. A ke- 

 leti pusztasági növények 

 délnyugati elterjedésének 

 határkövét a Balatonnál 

 Keszthelyen kell felállíta- 

 nunk. Ezen túl, a nyugati 

 flóraválaszték túlsó tájain 

 a klíma és más ok a pusztai 

 vegetatiót visszaszorítja, a 

 forró klíma keleti növé- 

 nyei a havasoknak jobban 

 érezhető hatása alatt a 

 délnyugati és havasvidéki 

 növényeket nem birják le- 

 győzni. A keleti vegetatió 

 tehát Túl-a-Dunán, a Vér- 

 test meg a Bakonyt mint- 

 egy átkarolva terjed dél- 

 nyugatnak és északnyugatnak, s az őssziget alját a Kis- Alfölddel körülfogja. (Lásd 

 a 45. ábrát). Az északnyugati ága hosszabb, elhat a bécsi és tullni medenczébe, s 

 felterjed, a Morvamező homokos helyein. A bécsi Töröksáncz homokdombjain is ott 

 díszeleg a kehni pusztavcgrtatió, mely a földmívelés kezdete előtt még nagxobb- 



ábra. Ma<íyar obnyclv-fü v. kiillancsfü (Cyiioglossiiiu /íae>/kci), 

 az crdütlrn lojtük jellemző füve, kisclibítvc, WiNTF.RL-nck a 14S. 

 old. idézett müvéből. 



