246 



JerJeRxkedö vugy visszn.vojiiiló félben vun-e a iiiagyarfölfli /Jóm? 



A keleti polgárok a Balaton mellékén a déliek közé szemlátomást közéjök 

 tolakodtak és keveredtek s pedig nem kis rész a történeti eseményekkel és kultúrá- 

 val ide került beköltözés, nem visszavonulás délkelet felé ; visszavonulóban ma 

 inkább a déliek lennének. E liliomvirágúak, a forróságot kerülve, úgy is leginkább 

 tavaszkor és őszkor (kikirics, Sternbergia, Veratruni) virítnak, mintha forró nyárunk 

 e két évszak közé illesztődött, s a déli fajok egyenletes fejlődését tavaszira és 

 őszire szakította volna. Véleményünk hazánkra s a Balatonmellékre nézve szilárdab- 

 ban áll, mint a KERNER-é. Sőt az ő növénye némelyikére a madár vagy a legelő 

 jószág útján való oda hurczolást {Dracocephalum Aiistriacum, Oxytropis pilosa, 

 árvalányhaj) vagy az ültetést (komlóbükk, Corylus tubiilosa) sem nehéz rábizonyí- 

 tani, némelyike nem is keleti (Planlago cynops, TcUphinni). A Fátrába a Lappula 

 dejiexá-i, a Khocsra a Kockeliellá-t kétségtelenül a gyapjú szállította. így kerülhe- 

 tett KERNER-nek néhány aquilonaris füve is a keleti havasok lejtőire. 



De ha elképzeljük, hogy valaha az Ösbakony nagy magaslata alatt nagy- 

 mélységü tengervíz volt, a hegység lassanként befüvesedett, de a magasabb regió- 

 ban aligha messzeföldi pusztasági füvekkel. A hegykopással és leaiacsonyodással 

 inkább a hegyi növények ereszkedtek lentebbre. Később az Alföldön meg a dom- 

 bos vidéken a klíma jobban szárazabbodván, a keleti pusztaság füvei csak ezután 

 érkeztek ide. így keletkezett a Balatonmelléknek tetemesen különböző három ter- 

 mészetes flórából : a havasiból, déliből és keletiből a mai tarka keveredése. Leg- 

 több régi honos benne a déli, azután a keleti; a havasi és norikumi kevesebb, de 

 felismerhető. A hegyi származék egészen az alvidéki életmódhoz szokott, akár pusz- 

 taságinak gondolhatnék, de a termete és szervezkedése könnyen elárulja, hogy 

 havasieredetü (lásd a XL. fejezetet). 



Ezeket a keleti ereklyéket újabbkehü beköltözésnek, madár stb. hozta és 

 plántálta polgároknak tekinteni nem lehet, mert ugyanolyan állandó szövetkezetjök 

 van, mint Budapest körül, míg hazánkban a törökidőbeli jövevények is állandó 

 hely, kapcsolat és szövetkezés nélkül kóborolnak. 



A keleti flóra a Balaton mellékén ezek szerint inkább terjeszkedőben, mint 

 oszlüfélben lenne, sőt délnyugat felé ugy látszik még nem nagy hódítást tehetett, 

 mert ott a jellemző déli liliomfélékkel vegyest virít. Ebben a keleti és déli vegyü- 

 lékben legkirívóbb Keszthely völgyeiben az apró cserjék közt a Genista Germa- 

 nica, maga is apró cserje, melyet északibb növénynek szoktunk tartani, de Európá- 

 ban dél felé is meglehetősen elterjedt (v. ö. 177. old.). 



Keleti fa a Balaton mellékén : 



A cserfa meg a pelyhes tölgynek Ouerciis Badciisis, Ou. peiidulina, Ou. ci ispaía, 

 (Ju. tridactyla (Vukovár, Szerbia) eltérése 



A Salix Reichardtii nevü fűzfa, a 6". caprea var. orbiculata, 

 a tor mis mas, somfa, a feketegyürü (Acer Tataricuvi), 

 a Tilia tonientosa, T. vircscens, T. Jurányiana, 



a Sorbus perincisa nevü berkenye (49 — 50 ábra), a bibircsós kecskerágó, 

 a hólyagmogyoró; (a vízmellékit 1. a 123. old.). 



Az aranyzápor keleti eltérése ( Cytisus Jacquinianus Wettst.) csak ültetve. 

 Inkább kerti formálódás, délkelet felé vadon hazánkban sehol nem láttam. 



