A mészsziklák növényzete. 



259 



vagy más olyan jellemzője, a mely más vidékével a kapcsolatot jelzi. A hegység 

 geológiai (másod) koráról ítélve, a mészsziklák növényeit kell a Balatonmellék leg- 

 ősibb élő növénylakosainak tekintenünk. Egy része a szirttel együtt a geológia 

 hosszú periódusait s a vidéknek fizikai változásait kétségtelenül átélte, vagy ös- 

 typusa itt semmisült meg, a megújulása a vidéken tovább is fennmaradván. Amióta 

 a vegetatiónak mai természetes állapota bizonyos hosszú időre nagyjában meg- 

 alakult, azóta e sziklák növényeinek nagyobb része vegetál a vidéken. Legjobban 

 megegyezik a magyar főváros flórájával, noha korántsem olyan gazdag, soktagú és 

 sereges, de nincs is annyiféle alkalmas termőhelye (lásd XLIV. fejez.). 



Az őskori mészsziklák régi növényzettel leginkább a szöllőtermelés övében 

 vagy a határán túl szürkéilenek, a kultúrától némely helyen épen ezért maradhat- 

 tak bántatlanúl, s a növényzete azért maradhatott elkülönzött. Ilyen mészsziklák 

 vannak régi növényzettel a Malomvölgy szikláin s a vörös-berényi Várhegyen, 

 Almádi fölött, innen Füred felé, kivált az arácsi, füredi és tihanyi hegyeken, Dör- 

 gicse fölött, végre Keszthely tetőin és sziklás völgyeiben, kivált a Szoroshadban. 

 De a sziklás helyen és összetördelődzésén az egész meszesföldi növény terjeszke- 

 dése a Balatonnál nem nagy terület. Régebben a Badacsony bazaltja körül is volt 

 meszesföldi növényzet; sziklás feje alatt most is ott terem a madárbirs, az Emerus 

 stb. mészjelző bokor és más fű, de nagyobb eredetiségét a szőlló'művelés elpusztí- 

 totta, némelyik tüve a bazaltra is átköltözött (261. old.). 



A Balatonvidék mészszikláinak növényei ugyanilyen minőségű és korú sziklán, 

 de különben más természeti viszonyok közt élnek Budán, a Horvát-felföld szikláin, 

 valamint a Fátra vidékén is. Magok is nagy pusztítás részesei voltak. Az őssziklák 

 hasadékába megtelepedve, a levegővel, vízzel szövetkezve, ők siettették a hajdan 

 magasabb sziklák el mállását, ők aprították föl a vidéknek mész- és dolomitszikláit^ 

 azért mint szirtapi-ító, szirtrontó vagy sziklatörő füvek (plantae saxifragae sive rupi- 

 fragae) is jelentékeny szerepet végeztek a természetben. A táplálékúl kiszívott mész, 

 akármilyen korbeli, a növénynek megfelelő ; mégis a Balatonmellék meg Vasvár- 

 megye mészvidékének flórája egészen más ; emezé vegyes, alig van jellemző nö- 

 vénye,^ a Balatonmellék és Budapest mészhegyének pedig talaijelző és saját flo 

 risztikai jelleme van. A két meszes vidék elég közel van, tehát a vegetatiója vagy más- 

 máskorbcli, vagy a vasvármegyeié már elpusztult s a helyén giz-gaz telepedett meg. 



Hogy a Balatonmellék, Budapest meg a Pilis mészszikláinak itt szóba kerülő 

 növényei valóban régóta idevalók, bizonysága kirívó közös sajátságuk, az a deres 

 máz, vékony inkrustatió, mely e vezérnövények nagyobb részének a vegetáló 

 szervein szétáramlik, azért többnyire fehérlenek vagy deresszinűek. Ezt a derességet 

 (glaucedo) bizonyosan más korból és éghajlat hatásától őrizték meg (157., 214. old.). 



Említésre méltó, hogy a Balaton mellékén mészkerülő tözegmoha (Sphagnum) 

 nincs, a vidék is elég alacsony neki, ellenben Vindornya lápján a szintén mész- 

 ellenes'' harmatfű nem éppen régen pusztult el. Elég alacsony vidéken, mészhegység 

 övében, tözegmoha is, Drosera rotundifolia is terem a baktai tóban (154. old.). 

 Hogy a Drosera a mészhegység övében is megterem, saját bogárfogó természetéből 

 s a nedves moha közt kapaszkodó, s nedvet innen szívó gyenge gyökérzetéböl 

 magyarázható. Természetes, ha részére ez a kedvező kellék elpusztúl, maga is men- 

 nél hamarább oda lesz. 



' Vasváim. Növényföldr. 55 — 57. old. 



- Keknkk: Pflanzenleben dcr Donaulándcr, 285. old. 



17* 



