268 



A termőhely megváltozása. 



aljában összehalmozódó niészmálladékon és poriadékon még gyakoribb és eró'telje- 

 sebb, mint fent a szikla hasadékában. A hegyről leragadott fűnek ez veszte is 

 lehetett, mert az erdöalakítás meg a szó'llötermelés megsemmisíthette. 



Az Iris nova-nak (/. arenaria, 52. ábra) Budán a hely romlott, ma itt nem 

 lelni, csak Pilis-Csaba felé maradt fel. A Rákoson még elég gyakori, bár ezreinek 

 (1869—74) temetője fölött a vágóhíd épült. Ez a kiváló homokföldi Iris a Balaton 

 déli részén s homokon sehol sem nő, de Gyenes Szénahordó völgyében, a sziklák 

 porában, ugyanazok közt a társnövények között nyílik, a mely fűszövedékben a 

 Rákoson. Ilyen növény továbbá Gyenes völgyeiben és hegyein, kivált a Szoroshad- 

 ban : a Helichrysum arenarium, Gypsophila arenaria, Viola arenaria, Dianthus sero- 

 tinus, Thymiis Marschallianus, Th. collinus, Helianthemum pustarum, az árvalányhaj, 

 Achillea sctacca, A. Pannonica, Pollinia, Saxifraga biübifera, Carex stenophylla stb. 

 a Thalictrum aquilegifolium, Gypsophila Hungarica stb. Keszthely Gyötrösén, mint 

 másutt kiváló homoki fű. így maradt hegyi fű az Orobanche arenaria meg a 

 Polycnemum Heujfelii Kenésén, a hazánkban csak homoksíkságról ismeretes Linmn 

 glabrescens Sümeg körül. 



Ennek a tanulságos jelenségnek mcgvilágosítása kedvéért más meggyőző 

 hazai példát is idézünk megegyező vidékről. Az Alyssum tortuosum és Festuca vagi- 

 nata ma a szentiváni hegyen meg a Rákos mezején bujálkodik, ide, mint másod- 

 helyre a hegyről ereszkedett le, s elszaporodott. A balatoni völgyekből meg a 

 budai hegyekről valószínűleg kipusztúlt. A Hieracium echioides meg a Gypsophila 

 arenaria Budán hasonló sorsra juthatott, ellenben a Csíki hegyen még fennmaradt. 

 A Balatonnál az előbbi a déli partra átszármazott. Az Astragalus exscapus néhány 

 töve végpusztulásának a Zugligetben, s az Oxytropis pilosd-énak Farkasrét fölött 

 szemtanúja voltam. Amaz a Rákoson, emez Csepelé homokján még terem, de 

 az utóbbi Gánócz körül pusztuló félben van. 



A Balatonnál csak a hegyen maradó növény továbbá a Festuca glauca, 

 F. pallens, Carex nitida, Allium moschatum (1879. őszén még István-telke domb- 

 ján sok volt, ma szőUő terem a helyén), Solidago virga aurea, Seseli leiicosper- 

 mum, Aethionema, Alsine setacea, A. fasciculata, Cirsiuni Pannonicum, Potentilla 

 Sadleri, P. Lócyana, Galiuni Ausiriacuyn, Cytisus leucotrichus, C. aggregatus stb. 

 A hegyen és dombc^con vagy csak homokon termő füveket a 265. old. említettük. 



A hegyi és rónasági termőhely közössége némelykor a Balatonmellék terje- 

 delmén jóval túlér, pl. az Alsine viscosa Gyenes völgyeiben. Üröm és Boros-Jenő 

 fölött meg a Duna-Tisza közén, Kakucs és Uj-Hartyán közt. — Az Ajuga Lax- 

 manni a Balaton északkeleti részén meg a monori erdőben. ■ — A Siernbergia col- 

 chicijiora a bakonyi parton, Budán és Békás-Megyer hegyén, valamint Békésvár- 

 megye homokos vidékén (Csorvás, gy. Thaisz). Rochel szerint valamikor még a 

 Rákoson is. — A Helianthemum pustarum Keszthely Gyötrös nevű s kiv^álóan 

 pusztai növényeket tápláló liegyén, valamint Sz. -Király és Yörös-Berény szikláin 

 épp oly jellemzőtermetű, mint a Rákoson; keskenylevelű, apróbbvirágú, mint más 

 hegyi testvérfaja, de mind a három helyen nagyon pusztúi. — A Daphne cne- 

 o^'um Keszthely porladozó kopasz tetőin, de Nyírség homokján is bőven. ^ — 

 A Scabiosa suaveolens kopaszabb alakjával az ösmészen, a szőrösebb Sc. canescens 



' BüiiBÁs V.: A havasi rózsák helyettesítője Alföldünk homokján. Erdész. Lapok, 1886. 



