A termőhely nieirvAltozáíia. 



269 



a Kákos liomokjan. — A Thalicirniii nqrulcgifolinm Gyötr(js füves helycin csak- 

 nem azok közt a füvek közt nö, mint Monor, valamint Temesmegye homokján. 



Ez a helycsere azonban nemcsak a hegyen meg a homokon esik meg, lianem 

 a sziken is, csakhogy alföldi szik a Balatonnál nem levén, számos példát nem 

 említhetünk. De ilyen a Bupleuruni tcnuissiimun, hazánkban kiválóan túl a Tiszán 

 sziken vagy Buda keserű forrásai környékén töméntelen szikár fü ; Tihany déli 

 részén a száraz parlaglejtön terem. 



Az itt szóba került vegetatió azonban, mely hazánk flórájának nevezetes és 

 a geológiai alakulással összefüggő' jelleme, a balatoni és más keskenyebb vagy 

 szélesebb lejtöröl messzibbre be a hegyen nem terjed. A hol az erdő árnyéka 

 kezdődik, egy csapásra megszűnik. Legmeggyőzőbb Keszthelyen a Szoroshad-^'ak. 

 vagy Pénzes gödrök-n&V nevezett keskeny út, a hol, s innen közel Gyenes felé, a 

 Szénahordó völgyben, kis helyen, összegyűjthetjük a pusztai vegetatiónak legneve- 

 zetesebb tagjait. Szoroshadból egy-két lépésnyire tovább Büdöskút felé, a leg- 

 közönségesebb és kevéstagú erdei vegetatió van a soványabb talajon. 



Ezek után látni való, hogy a rónaság szélén húzódó erdőtlen hegylejtők meg 

 a rónaság, különösen pedig a homokpuszták növénye egymással szoros kapcsolat- 

 ban van, növényzete és erdötlensége közöseredettí, hogy a homoki flóra, a puszta- 

 ságnak jellemző árvalányhajával együtt, tetemes részint a hegylejtöröl legurúlt vagy 

 lesodort csírából alakúit. 



A Balatonmellék meg a főváros másodkori mészkőszikláinak szétlazult és fel- 

 aprózott anyagában és porában az a növény jobban elszaporodott, a melynek 

 kevesebb száma azelőtt csak a kemény szirt repedései között tengődött. így pl. 

 Budán hasonlíthatatlanabbúl nagyobb annak a Sesleria varia-nak, Festuca Panno- 

 ;«V<i-nak a száma, a mely a sziklaaprólékban, mint a mely a nagyobb szikla hasa- 

 dékában gyökeredzik. Keszthely vidékén ilyen példa az EiLphorbia angulata, a 

 Thalictrum maius, a Leontodon incaniis, a Myosotis suaveolens, a Biscutella didyma, 

 Daphne Cneorum, Festuca glauca, Genista pilosa stb. 



A szikla széttördelő'dzése azonban nem maradt a maga helyén, hanem a 

 természetnek fölötte uralkodó erői a növényzet magvával, olykor-olykor a sarjával 

 vagy gyökerestől lassanként alább-alább szállították, míg végre a lesodort és jobban 

 aprózott föld egész a rónaság szélét érintette, lassanként tovább is hatolt. A róna- 

 ság széle ezért is magasabb, mint a síkság kellő közepe. A sziklakedvelö hegyi 

 fűnek lesodort magva, csírája és gyökere a rónaságon, csaknem ugyanazon éghajlat 

 alatt, ugyanabban az anyaföldben fejlődött tovább, a mely a hegyről meg a lejtőröl 

 a síkra jutott, ezért eredeti hegyi alakját a síkon is meglehetősen megtartotta. Az 

 erdötlen hegylejtő meg az alatta elterülő homokos rónaság növényzetének meg- 

 egyezösége tehát innen ered. 



Bár a Balaton bakonyi magasabb partjáról a természetiek a követ, port és 

 termőföldet, általában a mállás termékeit, a Balatonba söprik; emberileg még 

 messze van az idő, a midőn a bakonyi part tövében az a viszony létrejön, a mely 

 Buda, Versecz, Báziás, Tokaj meg a közel homoksíkság közt van, bár Siófoknál 

 s a fonyódi parton, az Alföld analógiája szerint, megvan a keskeny homokzátony. 



Mindezeket figyelembe véve, biztosra következtethetjük, hogy hazánkban 

 eleintén az erdötlen hegylejtők, az eredeti part növényzete alakúit meg, a déli és 

 keleti, most az erdőtlen lejtön meg a pusztaságon termő növénynek eleinte a part 

 hegyén kellett nőni, azután a tenger elvonulásával s a feneke kiszáradásával ez a 



