Az újabban bevándorolt növények. 



285 



A hazai meghonosodás körülményeire a következőt jegyezzük fel : 



Az északról érkező fü hegyes vidékünkön könnyebben megleli magának a 

 kellő életkörülményt és hamarább meghonosodik, pl. az Erigc?-on Droebachensis, 

 Kőszeg, Rajeczfürdő, Fenyöliáza stb. hegyein, a Potcntilla Norvegica a Tátrán, a 

 Geuin Alcppiaim (Virágvölgy, Filefalu), ha az elterjedését már az északi termő- 

 helyéről származtatjuk. Ellenben az alacsony, melegebb vidéken nem akármelyik 

 fűnek és akármikor könnyű a fennmaradás s a hazaiakkal való szövetkezés. Annak 

 a vidéknek, a honnan a jövevény való, az évszaka, éghajlata és földje más lehet, 

 mint a mienk, ezért nálunk már mindjárt a csírázásakor akadály gördülhet a fejlő- 

 dése elé, s könnyen tönkre mehet, mert a mi más viszonyainkhoz nem bir alkal- 

 mazkodni. Ezért pl. a szerb tövis hazánkban s a Balatonnál meglehetős későn (június 

 elején) csírázik.' Legjobban megfészkelödik hazánic közép és keleti részeiben a 

 melegebb vidékről, a Iceleti pusztákról érkező jövevény, a példák szerint a Balaton- 

 mellék a déli növény befogadására ajánlkozik. 



Vidékünk leginkább a nyári fű beköltözésének és meghonosodásának kedvez, 

 ekkor sok mindenfelől összekerült vándor vegyelcdik (Salvia Acthiopis, Onagra 

 biennis. Lepidiiini graminifo/imii, Erigcroii Canadoisis, Carpcsium ccrnitinn, Althaca 

 biennis, szerb tövis stb., lásd a 159. old.) s gyakran fehér moholylyal ruházkodik 

 (160. old.). Ellenben a tavaszi és őszi fü meghonosodása nehezebb, kevesebb is az 

 alkalma, inkább olyané sikerül, a mely egészen hasonló helyről került vidékünkre, 

 pl. az apró és egyszerű szervezetű, egynyáréltü ]"eronica Persica, Androsaea maxima, 

 Ceratocephala testiculata és Valeiianella kamata a Balatonmellék erdőtlen, verőfényes 

 lejtőin, a Mcdicago rigidida Tihanyon a tavaszi flórából, vagy a Solanum nigrum 

 rokonsága és Tcloxys aristata őszkor; emez az Angyalföldön meg a Csepelszigeten. 



A Balatonmellék behurczolt és bevándorolt növényeinek a száma és érdekes- 

 sége koránt sincs olyan, mint a magyar főváros flórájának, mert a fennmaradásra, 

 meghonosodásra a természeti körülmények nem annyira kedvezők. Az alacsony 

 vidék, kivált a munkált föld növényzete könnyen elveszti eredeti jellemét, sőt 

 hamarosan nagyot változhatik. Az alacsony és lakott helyen sokat kipusztítanak 

 és a természeti erők, az ember és állat sok más füvet összehurczol. Ennek is meg- 

 van a kiváló érdekessége, mert a gyakori változásról egész naplót vezethetünk. 

 Mennél látogatottabb (akár állattól is) és tagosultabb valamely vidék, annál vegyül- 

 tebb és tarkább a növényzete is, a mint a nagy város környékén való gyakori 

 növénymeghonosodás is igazolja. De másrészint a földmüvelés övében éppen a 

 közönséges növények gyarapodnak, néhány év múlva a nem rég meghonosodott 

 is elszaporodik és elközönségcsedik s a többivel keveredik, a ritkább pedig vagy 

 magától kipusztúl vagy a kultúrának esik áldozatáúl. Az alacsonyabb vidéken, a 

 földmüvelés övében tehát kevesebb az érdekesebb és jellemzőbb növény, mint a 

 közlekedéstől mentebb helyen, a hol a vegetatió bántatlanabb maradhat. 



A beköltözött balatonmelléki füvek leginkább a következő családokból valók: 



A csaiiálfélék, kenderfélék, paréjfélék, valerianaccák közül (töblj galambbegyfaj). A fészke- 

 sek közül bojtorján, Centaurea solstitialis, fehér üröm, Erigeron Canadensis, Crepis Nicaensis, Cr. 

 pulchra, Stenactis. 



Ragadványféle: Rubia, Galium Parisiense, G. Anglicum, G. Pedeniontanum. 

 Chenopodiaceae : Chenopodium botrys, Atriplex Tataricum. 



' Természettudom, Közi. 1898, 500. old. 



