292 



A virítás különösségei. 



kevés kivétellel, általános-értékü különbség nincs. A mi látszó különbség lenne, 

 az, hogy a két vidék viiágszőnyegének a közösön kívül más-más ékítménye is van, 

 mely a vegetatiónak időszaki lepléből jobban kiríhat; továbbá az, hogy bizonyos 

 növénynek lehet speciális viselkedése; valamely helyen korábban, illetőleg későbben 

 viríthat, az individuális kisebb vagy nagyobb szám szerint előbb elviríthat, vagy 

 tovább viríthat stb., mint más vidéknek másforma helyén. 



A tavasz derekának kiváló dísze a Potentilla rupestris, a Polygala Balatonica, Hieracium 

 pseudosabinum és más faja (Piloselloidae) e génusznak, a Fistularia goniotricha, Hierochloa. Asperula 

 odorata, Orchisek, Globularia, Scorzonera Austriaca, Valerianella hamata, Thalictrum maius. Biscu- 

 tella didyma, Arabis hispida. Viola lucorum stb., egész sereg bokor : dudafürt, sóskafa, galagonya, 

 sok vad rózsa, fanyarka, Genista Germanica, G. pilosa, a Daphne cneorum, a török meggy, a 

 vidék jellemző berkenyéi, a Helianthcmum helianthemum, május végén pedig az Asphodelus albus. 



Az orgonafa (Syringa vulg. és Chinensis) Gyenesen 1894. máj. 3. virít. A Syringa Josikaeá-n 

 Badacsony Hableányának kis parkjában, 1893. jún. 3. még volt késett virág. (A fehér orgonafa 

 Budapesten és Vésztőn gyakran már ápril. 26— 28-án virít, a S. Chinensis Pesten 1891. október 16 

 másodszor is, sötét lilával nyílott). 



Június növénye az özsaláta (Smyrnium), a Knautia canescens, Polygala maior, Orobus Vene- 

 tus, Onobrychis arenaria, Vaccaria grandiflora, Crepis pulchra, Cr. Nicaensis, Potentillá-k, Hieracium 

 Danubiale, H. Wiesbaurianum, Althaea hirsuta, Astragalus onobrychis. Geránium Pyrenaicum. 



Nevezetes fordulópont a növények életfolyásában a szent Iván napja (jún. 

 24.) vagyis a földrajzi soltitium idejetája (napfordulat). A tölgyfa ilyenkor új hajtá- 

 sokat (másodhajtás, szent ivánnapi hajtás) ereszt, s minthogy a levele más hatások 

 közt, melegebb időben növekedik, mint tavaszkor, azért a tavaszi levéltől alakját, 

 sőt nagyságát tekintve is tetemesen eltérő, tehát a hőkülönbség folytán felemás 

 lomb (heterophyllia) támad. Sz. Iván nap előtt, az alvidéken egész sereg növé- 

 nyünk (hagymásak, apróbb pázsit, sás stb.) befejezte életműködését, megérlelte a 

 magvát s eltakarodik a földszínéről.^ A solstitium tájától fogva, más időben, a nyár 

 fizikai hatása alatt, a fa belsejében folyó vastagodás eredménye is más, keményebb 

 és vékonyabb faréteg (gyűrű) keletkezik, mint előbb, s a fa évgyűrűi (tavaszi és 

 nyári fa) keletkezésének is itt az oka s e két gyűrűt számítjuk egy esztendei növe- 

 kedésnek. A mely növény szent Iván tája után indul fejlődésnek vagy életfolyásá- 

 nak tetemesebb része ezután folytatódik, annak alakbeli bélyege, nyári alakja vagy 

 az új generatiója nem ritkán egész más lesz, mint az olyané, a mely előbb befe- 

 jezte életét vagy a virágzását. Ez az évszakbeli másformaság alapja. 



A nagyobbiklevelű hárs sok fajtájával együtt a solstitiumot legalább egy héttel 

 megelőzi, a kisebbiklevelü meg a fehér hárs legalább ennyivel követi. A Ti/ia 

 Furedensis a savanyú viz m , június 22. táján virít, később mint egyik szülője, a 

 nagyobbiklevelű hársfa, de korábban mint másik nemzője, a fehér hársfa. Szent Iván 

 nap után nyílik az Achillca pseudotanacetifolia, a Cytisus Anstriacus, a menták, a 

 Kickxia, Gentiana cruciata, a Centaurea solstitialis, de ez azután egész őszig virít, a 

 solstitium idejéhez szorosan nem alkalmazkodik. A Veratrum nig7-um megkezdi a 

 liliomféléktől (tavaszi család), elkülönült kikirícsfélék nyári virágzását (nyári család). 



Július növénye az Inula, Silene longiflora, Onosma arenaria, Gypsophila arenaria, sok 

 ernyős, Bupleurum affine, Carpesium cernuum, Veronica Velenovskyi, Inula hybrida, Thrinciá-k, 

 Crepis capillaris, kövi rózsa, Prunella grandiflora, Lepidium graminifolium, Centaurium uliginosum. 



Augusztusé az Althaea cannabina, a Knautia Pannonica, kivált a kaszákis után kisarjadzva 

 és virágozva, Taraxacum serotinum, Senecio dorius, Euphrasia Kerneri, Melampyrum commu- 

 tatum stb., a nagymakkos mocsártölgy. 



' Ekkor bújik ki a sárga cserebogár (Rhizotrogus solstitialis). 



