A virítás különösségei. 



293 



A Balaton mellékén az ó'sz a tavasznál melegebb és jó esős lévén, őszkor 

 vagy augusztus végén egész új flóra kezd virítani, majdnem mint a mediterrán 

 flórában. Míg a tavaszi virágzáskor a havasi ereklyék, a nyári meg az ó'szi flórá- 

 ban a mediterrán meg a pusztai vegetatió tagjai virítanak. Balaton-Füred hegyein 

 a Sternbergia colchicijiora aug. végén és szept. elején könnyebben lelhető, mint ma 

 a nagyterjedelmü budai hegyeken. Ez a sajátságos őszi vegetatió általános jelenség 

 hazánkban nemcsak az Alföld szikjén (Peucedanum officináié, Linosyris villosa, Aster 

 sedifolius L.' \A. acris L., A. punctatiis W. et Kit.J, Artcmisia nionogyna, Statice 

 Gmelini), nádasában, füzesében (Tanacetmn uliginosuvi) és homokján {Peucedanum 

 arenariuni, Colchicum arenarÍHm, Corispermum, Artemisia Pontica, A. annua stb.), 

 a hol ősz felé olyan vegetatió nyílik, a minő hazánknak más helyén és egyébkor 

 ismeretlen, de az erdötlen hegylejtó'n, mely az Alföldre tekint (Budapest, Nagy- 

 várad, Versecz stb.), valamint a Balaton fölött is szembe tűnik, itt tehát a tél kivé- 

 telével minden évszaknak megvan a maga jellemzetes füve. Túl-a-Dunánnak öszi 

 flórája annál nevezetesebb, mert bizonyos faja (Allium moschattnn, Scilla antu- 

 mnalis, Artemisia saxatihs, Hieracium Sabaudum, H. boreale, Diplachne serotina, 

 Sternbergia stb.), ugyanaz, a melylyel a mediterrán vidéken az öszi flóra ébred. 



A balatonmelléki öszi flóra nem tart soká, ezért illö módon nem pompázha- 

 tik, s nincs olyan gazdag és változatos, mint a fővárosé, bár délibb jelenségei 

 (Scilla autumnalis, Artemisia saxatilis) a főváros határáig nem jutnak. A Balaton- 

 mellék flórájának őszi nyilatkozása azonban annál nevezetesebb, mert nem elszórt 

 jelenségekből alakúi, hanem határozott családok és génuszok többségének s az 

 individuum nagy seregének rendes virágzása. Ez egyszersmind annak a tanúbizony- 

 sága, hogy ez az őszi tünemény helyi viszonyainkkal régóta határozottan összefügg, 

 a régen elmúlt időkben gyökeredzik, mint más klímának a szüleménye, a mely 

 most a mi őszi időnkhöz alkalmazkodni kénytelen. 



Ilyen jellemzők a Balaton mentén, valamint a főváros körül is az öszi ernyö- 

 sek, köztök van a legkiválóbb bennszülött, a Seseli leucospermum. Ilyen a Palimbia 

 carvifolia, Seseli hipponiarathriim, S. annuum, S. varium, S. glaucvm^ Peucedanum 

 Alsaticum, P. oreoselinnm, Libanotis montana, elvadult petrezselyem, Bupleurum 

 badium, B. tenuissimuni, B. affine, B. falcatum, Siler trilobium.'^ 



Öszi jelenség a vén borostyán virágzása is, a fiatal .nem virít. 



Öszi jellemző keresztesvirágú a Brassica elongata. 



A fészkesek közül őszi az Aster Amellus var. tinctorius, Carlina vulgáris, 

 Linosyris, örvénygyökér, Centaurea stenolepis, Jnula vulgáris, Achillea Pannonica, 

 Leontodon autumnalis, kiválóan' pedig ürömfaj': Artemisia Pontica, A. scoparia, 

 A. Austriaca, A. campestris, A. saxatilis. Ez az utóbbi gyakran még sept. elején 

 sincs készen a virágzásával, csodálni kell, hogy tudott mégis Füred hegyein (föld- 

 beli hajtásairól is) oly töméntelenül elszaporodni. Késő virágzása vidékünkön rá 

 nézve kényszerállapotot árul el. Másforma, . melegebb évszakból maradt itt. Jel- 

 lemző az őszi Hieracium-ok (H. racemosum, H. Sabaudum, H. boreale, H. umbel- 

 latum) serege a Badacsonyon, a Taraxacum serotinum a pontusi földrétegen. 



A hélyakútfélék közül a Scabiosa canescens, Succisa inflexa, S. succisa. 



A vitorlás virágú közül Genisták, Cytisus serotinus. 



' «In Hungária interamni». L. Species plantarum I, 1753, 874. old. 



-' .-X tavasznak is van jellemző ernyüse : Trinia, Physocaulus. Schouw elnevezése il51. old.^ 

 tehát jól illik vidékünkre. 



