A virttás különösségei. 



295 



az utóbbik, a bodza ' meg a Helianthemum helianth P'üredrn is u. e. aug. 20. — 

 Túl-a-Dunán ezek niásodvirágzása nem különös ritkaság. 



A Potentilla arcnaria meg az Oiionis occulta Arács Iiegycin 1893. aiig. 20-án 

 másodízben virít; eniez Füred Tamáshegyén 1894 szept. 9-én is virágzott, noha 

 SiMKOVics 1873. aug. 21. ugyanitt már teljes elszáradását látta. 



A Coronilla Emerus Gyenes völgyeiben 1893. szept. 4, a Badacsonyon 1893. 

 szept. 6, 1897. szept. 2, V^ászoly m. 1897. szept. 4. virágzott másodízben. 



A Cytisus aggregatus Keszthely körűi nyáron rendesen virágzik, még pedig 

 nem ritkán a C. leucotrichus nevű tavaszi vesszó's és fürtszerű virágzás tövéről. 



A törpeszárú ibolyák nyári gyümölcsözése (161. old.) a földben sajátságos 

 mód a levegőiből a földbeli életre való hanyatlásnak, a tavaszi száras V. silvestris 

 meg a V. viirabilis 1897 szept. 2-án a Badacsonyon a virágát ill. a késő termését 

 mutogatta. Hcviz mocsaras helyein 1893. július végén és szept. elején a Caltha 

 bőven virágzott. Gyenes völgyeiben a Polygala aviara var. Balatouica 1896. júl. 

 második felében virágzott. Első virágzása május eleje. E példával a télizöld füveink 

 másodvirágzása^ gyarapodott. Ilyen a tavaszi Luzula pilosa var. autuvinalis is, 1899. 

 aug. második felében Barlangliget körűi gyakori, Ustilago Luzulae Sacc. is van 

 rajta (Buchenau in lit.), de a sereges másodvirágzást aligha ez okozta. 



A Carex Oeder-i ritka sás, a mely őszkor másodízben érlel gyümölcsöt. 



Hogy "a vízi fű virágzása évenként egyenletesebb és folytonosabb, a 46. old. 

 említettük. Példaképen a Nyniphaca Lotus liazánkban április végétől novemberig 

 virít. A Balatonban ugyanaz a fű alkotja a nyári meg az Öszi flórát, t. i. a hínár. 



Az évszakbeli másformaság a Balaton mellékén. 



Az évszakbeli másformaság ismerete nem régi. Kerner 1882-ben a rojtos- 

 torkú Gentiana-\<a\. választja Aestivales és Antuvmales csoportra, azután bővebben 

 Wettstein^ dolgozta ki, ő is, s utána többen monografikus munkáj okban értékesí- 

 tették.'' Ha ugyanaz a fa vagy fű a virágzását nyár derekán vagy őszkor megismétli, 

 ugyanaz a változatlan tő sarjasztja a tavaszi és nyári virágokat, egyéb morfológiai 

 bélyegváltozása nélkül. Némely növény évi életműködésének azonban nem az ősz 

 vet véget, hanem már a tavasz vége vagy a napfordulat (solstitium). Ezeknek a 

 füveknek évi életműködése ezzel be van fejezve ; hagymájok, gumójok, tőkéjök 

 vagy elhullott magjok az esztendő nagyobb részét látszatunkra pihenőben tölti és 

 várja a következő tavasz virulását, hogy vele ö ís újra virulhasson. 



Az ilyen növény kevesebb száma azonban, a mely évi életmüködősét sol- 

 stitium előtt vagy ennek idejében befejezte, ezután új generatiot, más alakot fej- 

 leszt, hihetőleg nem az idei magból. Ezeknek a magva valamikor, valami okból 

 talán más vidékre, vagy más hegyi magasságba jutva, tavaszkor, a kellő időben 

 nem csírázhatott, nyár elején kezdett csírázni, azután a nyári fejlődést és virágzást 



' Másodízben is virit egy nyáron: 1888. július 16 a Zugligetben, 1894. július 3-án a Sváb- 

 hegyen, 1899. július 23. — aug. 10. Gánóczon, itt a virágzat sarjadzásával. 

 - Vasvárm. iiövényföldr. 118. old. 

 ' Schedae ad fl exsicc. Austro Hungar. II. 124. old. 



* Wettstein : Saison-Dimorphismus, Berichte der deutschen botan. Gesellsch. 1895.303 13. 

 Lásd BüRB.^s V.: A fogörömfü hazai fajairól; Természetrajzi Füzetek, 1898. 442 — 47. old. 



